308 Worm Müller og I. Hagen. 



(gule) og saaledes kan maskere Reaktionen. I nogen Modsigelse 

 hermed staar Reichardts Angivelse i hans Afhandling : «Einwir- 

 kung des Kupferoxydes auf Traubenzucker in kalischer Lösung: »^) 

 «Hat man so viel Zucker zu Kupferoxyd und Kali gemischt, dass 

 die klare Lösung erhalten wird, so ist ein sehr bedeutendes 

 TJebermass von Traubenzucker vorhanden, gegenüber den ato- 

 mistischen Verhältnissen; nimmt man genau 1 Aeq. Trauben- 

 zucker = 0^2 ^14 Ol* und 10 Aeq. Cu O in Form irgend eines 

 leicht löslichen Kupfersalzes, so wird durch Zusatz von Kali 

 selbst bis zum starken Vorwalten keine klare Lösung erzielt.» 

 Denne Angivelse gjorde det tvivlsomt, om Sukker i alkalisk 

 Vædske virkelig er istand til at opløse saa meget Cu{0H).2, 

 som det kan reducere. Senere hen synes, saavidt vi har kun- 

 net bringe i Erfaring, denMængde (7w (Ofi")2, Sukker i alkalisk 

 Vædske kan opløse, ikke at have været Gjenstand for nærmere 

 TJndersøgelse. Da man maa bringe dette Spørgsmaal paa det 

 Rene, før man kan klargjøre sig Processen ved Trommers 

 Prøve, fandt vi det nødvendigt at anstille methodiske Forsøgs- 

 rækker. 



I. Om Druesnkkerets Evne til at oplese Kobberoxydhydrat 

 i alkalisk Vædske. 



Vi have i den foregaaende Afhandling vist, at Druesukker 

 ikke er istand til at opløse Spor af Kobberoxydhydrat, naar Væd- 

 sken ikke er alkalisk. Paa den anden Side var det urimeligt 

 at antage, at minimale og store Kvantiteter Alkali skulde kunne 

 have den samme opløsende Evne. 



Den Kvantitet CuiPH.)^, som Druesukker er istand til at 

 opløse i alkalisk Vædske, maa staa i Forhold til Alkaligehalten ; 

 vor Opgave var derfor i en Række Forsøg systematisk at stu- 

 dere Opløselighedens Afhængighed af den i Vædsken indeholdte 

 Mængde Alkali. Da vi gik ud fra den Forudsætning, at Alka- 

 liets opløsende Evne hidrører derfra, at det indgaar i kemisk 



^) Ann. Chem. Pharm. Bd. 127. 1863. S. 299. 



