322 "Wonä »îauei og I. Hagen. 



sig altsaa her meget mere udtalt, dog var ogsaa i dette Tilfælde en stor 

 Mængde Kobber opløst i Vædsken. Det sidste Vadskevand tilsattes lidt 

 fortyndet Saltsyre og koncentreredes paa Vandbad, det gav med Kali og 

 nogle Draaber Kobbervitriolopløsning tydelig Reduktion; Bundfaldet var 

 altsaa ikke fuldstændigt udvadsket. 



Dette Forsøg godtgjør, som det synes, Usandsynligliedeii 

 af den Antagelse, at den væsentlige Grund til, at man i de 

 foregaaende Forsøg kun fandt Spor af Sukker i Bundfald og 

 Vadskevand, skulde være den, at det i Bundfaldet indeholdte 

 Sukker Yßi dekomponeret. 



Resume. Det permanente Bundfald, som opstaar i en 

 SijekTceroplø suing, der indeholder Alkali i Overskud, ved Anvendelse 

 af 4 — 5 mol Cu SO^ paa 1 mol Sukker, hestaar af Ou {OH) 2 

 og indeholder ingen {i Vand uopleselig) Dohheltforhindelse af 

 Sukker- Kohheroæyd- Kali. 



Efterskrift. 



Under Gjennemlæsningen af Korrekturen ere vi blevne op- 

 mærksomme paa, at Claus i Kolbes Journ. f. prakt. Chem. N. 

 F. Bd. 4. 1871. S. 96 hâx givet en foreløbig Notits om nogle 

 Forsøg for at bestemme Kobberoxydets Opløseligbed i alkaliske 

 Druesukkeropløsninger, cfr. «Soweit meine noch nicht abge- 

 schlossenen Untersuchungen reichen, vermag ein Mol. Zucker 

 nicht weniger als 3 Mol. Kupferoxyd zu lösen — aber für die 

 Aufnahme eines jeden Mol. des letzteren ist die Gegenwart einer 

 ganz bestimmten Menge freien Alkalis nothwendig^ eine Beob- 

 achtung, die so eigenthümlich ist, dass sie ein eingehenderes 

 Studium geboten erscheinen lassen muss.» Nogen senere ud- 

 førlig Meddelelse over denne Gjenstand fra Claus's Haand har 

 vi ikke kunnet finde. 



