324 . L. Stejneger. 



føre Slægtnavnet, medens eæcubitor, som liører til en anden 

 Slægt, altsaa maa tildeles en anden Benævnelse. 



Sundevall har i sin Tentamen methodi avium disponenda- 

 rum p. 18 in not. paapeget det uholdbare i denne Anskuelse. 



Først og fremst paatrænger sig den Bemærkning, at Linné 

 ikke kj endte typiske Arter i den Betydning, hvori vi tager 

 Begrebet, dernæst at det Nummer, Arten har faaet, aldeles ikke 

 har til Hensigt at angive dens større eller mindre Berettigelse 

 til at bære Slægtsnavnet. At cristatus saaledes i Udgaven af 

 1758 staar nævnt først, har ingen Betydning, thi allerede i XH 

 Udgave (1766) staar en anden Art som Nr. 1. Heraf fremgaar 

 tydeligen, at Rækkefølgen er temmelig tilfældig. Men mest 

 afgjørende tør dog den Betragtning være, at det ikke vil være 

 muligt konsekvent at gjennemføre Antagelsen af Nr. 1 som 

 . Type, uden at vende op og ned paa den hele Nomenklatur og 

 volde en grænsesløs Forvirring, da i saa Fald en stor Del vel- 

 kj endte Navne maatte ombyttes. Plectrophanes maatte da vige 

 Pladsen for Emberiza, fordi nivalis er nævnt først, Dolichonyæ 

 for Frinpilla, da oryzivora er Nr. 1 og coelébs først Nr. 2; 

 saaledes maatte Nattergalen fremtidigen kaldes Motacilla 

 luscinia, Brushanen Trin g a pugnaoc, den skarlagenrøde Ibis 

 S c ol op a æ rubra, Paafugltranen Ardeapavonina, Svanen ^ was 

 cygnus, osv. Af de anførte Exempler fremgaar tydeligt, at det 

 ikke gaar an at anse den først opførte Art som fortrinsvis beret- 

 tiget til Linné's ^lægtnavn. Det er vel neppe Tvi vi under- 

 kastet, at Slægtsnavnene Aquila, Cygnus og mange til dem er 

 givne fuldstændigt i Linnes Aand, hvorom allerede hans Syst. 

 nat. ed. I (4735) er et tydeligt Vidnesbyrd, uanseet den Kjends- 

 gjerning, at deres Typer af Linné er opførte som Nr. 1 i Slæg- 

 ter med andre Navne. 



Naar vi altsaa er kommet til det Resultat, at Bækkefølgen 

 i «Systema naturalis» ingensomhelst Betydning har lige over 

 for Spørgsmaalet, om hvilke Arter der ved Delingen af et lin- 

 néansk genus fortrinsvis skal bære det af Linné givne Slægts- 



