Underslægten Lanius. 



329 



Længde fra Pandeskillet i ret Linie til Overnæbbets Spids 17 

 mm, (2) langs Ryggen 19 mm; (3) fra Næseborene til Over- 

 næbbets Spids 13 mm ; (4) fra Mundvigen til samme 25V2 mm ; 

 (5) til Undernæbbets Spids 24 mm; (6) fra Hagevinkelen til 

 samme 13 mm; (7) Overnæbbets Høide ved Næseborenes Frem- 

 kant 6 mm; Vingerne 112 mm; Halen 107 mm. 



Til Sammenligning bidsættes Maalene af ovennævnte to 

 Exemplar er af eæcubitor i samme Rækkefølge. 



Arten er efter dette bøist nærbeslægtet med eæcubitor, fra 



bvilken den kun kan skjelnes ved den lysere Overgump og det 



hvide Yingespeils større Udstrækning. Prof. Cabanis anfører 



desuden som Skjelnemærke, at ogsaa paa Halen det hvide har 



en større Udbredning end hos eoccuhitor, men som det af Beskri- 



* 

 veisen vil sees, er dette ikke Tilfældet med mit Exemplar. I 



det hele synes Halens Farve hos de her omhandlede Arter at 



variere med Alderen. 



I den nye Verden forekommer kun Arter med enkelt 

 Vingeflæk. Da jeg i min Samling ikke har mere end et Ex- 

 emplar af Lanius horealis og et af ludovicianus, har jeg ikke 

 været istand til at fælde nogen Dom i Spørgsmaalet om ecocu- 

 bitoroides og ludovicianus er distinkte Arter eller ei. Jeg har 

 derfor fulgt Baird i Stedet for Dresser og Sharpe, da det i 

 saadanne Tvivlsmaal er mindre farligt at dele en Art i to end 

 at slaa to gode sammen til en. Endnu mindre kan jeg lige 



