332 L. Stejneger. 



Syn. 1855 Lanîus horealis Breîiin. Vogelf. p. 82 (nee Vieill.) 



Lanius eæcubitor auet. europ. (ex. gr. Grloger, 



ScUegel, Nilsson, Degland & 



Gerbe, Dresser & Sharpe etc.) 



part. (nee Linn.) 



Berg, Mus. (ç skudt ved Bergen 22 Oktober 1877 af 

 Kjøbm. N. Sebumann). 4de Haandsvingfjær længst. Nr. 3 = 

 Nr. 4, 2den imellem 6te og 7 de. 



Hele Oversiden, Overgumpen indbefattet, rent askeblaa; 

 Fanden hvidagtig langs Næbranden; over Øiet en smal livid 

 Streg; de længste Skulderfjærs Spidser svagt smudsigt bvide. 

 Undersiden bvid, Forbryst og Bryst naed tydelige brungraa 

 tværsløbende Bølgelinier i en indbyrdes Afstand af omtrent 

 3 — 4 mm; Aksillarfj ærene graa. Fra Næbroden gjennom Øiet 

 til bag Øretrakten et bredt sort Baand af intens Farve; over 

 Øiet viser sig kun en fin sort Stribe, under samme er Baandet 

 bredt, intetsteds afbrudt af bvidt. Vinger og Hale sorte med 

 bvide Tegninger; Haandsvingfj ærene ved Roden rent hvide, 

 bvad der dog kun med Vanskeligbed lader sig opdage paa Yder- 

 fanen af Nr. 1 ; berved opstaar en 10 mm lang bvid Plet paa 

 paa de sammenlagte Vinger; Nr. 7 — 10 bar ogsaa smale bvide 

 Kanter i Spidsen; Armsvingfjærene rent sorte lige til Boden, 

 men med bvide Spidser, der paa trediesidste er 5 mm paa det 

 bredeste; paa Indfanen gaar, undtagen bos de to sidste, i den 

 ydre Længdebalvdel den sorte Farve lidt efter lidt over i brun- 

 agtigt graat, der mod Roden blir lysere og skarpere begrænset. 

 Første Par Halefjær har Indfanens Rodbalvdel (med Undtagelse 

 af en iiden bvid Plet ved Roden) saavelsom en smal Stribe i 

 Udfanen langs Skaftet tilligemed dette selv i største Delen af 

 dets Længde sort; paa de følgende Styrfjær aftager det bvide 

 efterbaanden ind mod de midterste, saa at disse sidste kun bar 

 en ganske smal bvid Eg i Spidsen. Undre Vingedækfjær graa, 

 de store undre Haanddækfjær mørkest. Næb og Ben sorte. 



Næbbets Længde fra Pandeskillet i ret Linie til Overnæb- 



