Middelhavets Cumaceer. 471 



lateral Kjøl, der løber temraelig- horizontalt fra den forreste 

 Ende af Rygskjoldet langs efter dettes Sider, noget nærmere 

 den dorsale Flade, og fortsættes bagtil over de frie Forkrops- 

 segmenter, idet den der skiller disses Sidedele eller Epimerer 

 fra den dorsale Del. 



Rygskjoldet er temmelig stort, ikke ubetydeligt længere 

 end de frie Forkropssegmenter tilsammen. Dets øvre Contour 

 er ganske lige og horizontal, medens Sidedelene nedad danne 

 en temmelig stærk Krumning. Rostrum er særdeles kort og- 

 stumpt, ovenfra seet næsten tvært afkuttet, og ligger i lige 

 Flugt med Ryglinien. Under det danne de frie Sidekanter 

 af Rygskjoldet paa hver Side et lidet vinkelformigt Indsnit, 

 hvorfra de øvre Antenner rage frem. Som Følge af Rostrums 

 Korthed ligger Pandeloben helt fortil. Som hos andre Cuma- 

 ceer skilles denne fra den øvrige Del af Rygskjoldet ved en 

 tydelig markeret bagtil i 2 divergerende Grene udgaaende 

 Fissur. 



Ved Enden af Pandeloben ligger det uparrede Syns- 

 organ som en svagt fremspringende med mørkt Pigment fyldt 

 Knude, paa hvis Overflade flere hvælvede Corneæ have sin 

 Plads, ordnede saaledes, at en noget større central omgives 

 krandsformigt af 8 andre. 



Af frie Forkropssegmenter ere kun 4 tydeligt udviklede, 

 idet det hos de fleste øvrige Cumaceer tydelige Iste Segment, 

 der bærer Iste Fodpar, her ganske mangler eller ialfald er 

 tilstede i en saa aldeles rudimentær Form, at det ganske kan 

 sættes ud af Betragtning. Det umiddelbart bag Rygskjoldet 

 følgende Segment svarer saaledes til 2det frie Forkropsseg- 

 ment hos andre Cumaceer. Det er meget stort, baade høiere 

 og længere end nogen af de øvrige og har en tydeligt frem- 

 springende dorsal Kjøl, der dog ikke danner nogen Fortsats 

 saaledes som hos folgende Art. Det følgende Segment er 

 omtrent halvt saa langt og er temmelig fast forbundet med 



