478 G. 0. Sårs. 



bev^ægeligt indleddet 2 betydelig kortere lineære Grene. Begge 

 disse ere tydeligt 2-leddede og omtrent af ens Længde, noget 

 længere end den halve Stamme. Faa den indre Gren er Iste 

 Led betydelig større end sidste og ligesom dette i den indre 

 Kant saugtakket samt desforuden bevæbnet med 4 cilierede 

 Torner; fra Enden af sidste Led udgaa to lignende Torner 

 af ulige Længde. Den ydre Gren har Iste Led ganske kort, 

 medens Endeleddet her danner Størsteparten af Grenen. Det 

 har i den indre Kant 4 tynde Fjærbørster og i Enden 3 indad 

 i Længde tiltagende Torner. 



Beskrivelse af Hannen. 



Kroppsformen er (se Tab. 1, fig. 2 og 3), som sædvanlig 

 hos de fuldt udviklede Cumacehanner, adskilligt slankere og 

 mere langstrakt end hos Hunnerne, hvilket væsentlig kommer 

 af Bagkroppens stærkere Udvikling. 



Rygskjoldet viser saavel i Form som Skulptur den største 

 Overensstemmelse med samme hos Hunnen, alene med den 

 Forskjel, at det ved Enden af Pandeloben beliggende Syns- 

 organ her er betydelig stærkere udviklet med særdeles tyde- 

 lige og uhrgl as formigt hvælvede Corneæ 



De frie Forkropssegmenter ere forholdsvis noget mindre 

 udviklede end hos Hunnen, og ved stærkere Indsnøringer ad- 

 skilte fra hinanden, hvorved deres dorsale Del synes mere 

 fremspringende. Sidste Segment (Tab. 3, fig. 7) viser nedad 

 et stumpt Fremspring, paa hvilket de 2 Aahninger for vasa 

 deferentia findes; dets Epimerer ere langs den indre Side for- 

 synede med en Rad af 6 indbøiede Fjærbørster, 



Bagkropssegmenterne ere som anført betydelig stærkere 

 udviklede end hos Hunnen. De ere tydeligt kjølede efter 

 Midten, og den langs Forkroppen gaaende laterale Kjøl fort- 

 sætter sig ogsaa over samtlige Segmenter alene med Undta- 

 gelse af det sidste. De ere desuden forsynede med tydeligt 

 udviklede lodrette Epimerer, der langs den indre Side ere 



