492 G. 0. Sårs. 



2 lignende. Forresten er dette ligesom de øvrige Fodpar 

 kun yderst sparsomt børstebesat. 



4de og 5te Fodpar (Fig. 16) skille sig kun fra 3die der- 

 ved, at de successivt blive kortere, idet Basalleddets Længde 

 i samme Forhold aftager. 



Halevedhængene (Fig. 17 og 18) vise et meget eiendom- 

 meligt og fra de fleste øvrige Cumaceer afvigende Udseende. 

 De ere forholdsvis korte, omtrent at næstsidste Bagkropsseg- 

 ments Længde, og af temmelig kraftig Bygning. Stammen 

 er ganske usædvanlig kort og tyk, og bærer i den indre Kant 



3 Fjærbørster. Grenene ere mere end dobbelt saa lange og 

 omtrent indbyrdes af ens Størrelse. De ere begge lancetdan- 

 nede, og gaa i Enden ud i en stærk lige bagudrettet Torn, 

 samt bæres ialmindelighed tæt trykkede ind mod hinanden, 

 saaledes, at de skarpe Kanter vende opad og nedad. Den 

 ydre Gren bestaar af 2 tydeligt afsatte Led, et kortere Basalled 

 og et betydelig længere Endeled, der i den øvre Kant er saug- 

 takket, i den nedre nær Spidsen forsynet med en enkelt 

 Fjærbørste og en bagudrettet noget bøiet Torn. Den indre 

 Gren bestaar kun af et enkelt Led, og er langs sin indre 

 Kant forsynet med en Rad af circa 8 Fjærbørster. 



Beskrivelse af Hannen. 



Den fuldt udviklede Han (Tab. 9, Fig. 1 og 2) er ad- 

 skilligt større end Hunnen og let kj endelig fra samme ved 

 sin endnu mere forlængede Kropsform og de kraftigere 

 udviklede og med tydelige Epimerer forsynede Bagkrops- 

 segmenter. 



Integumenterne vise kun Spor af de hos Hunnen saa tyde- 

 ligt fremtrædende Smaatorner og ere ogsaa af en lysere 

 Farve. 



Øiet er betydelig større end hos Hunnen, og danner et 

 stærkt, knudeformigt Fremspring ved Basis af Rostrum. Dets 

 Corneæ ere store og uhrglasformigt hvælvede. 



