502 G. 0. Sårs. 



børstebesatte og af usædvanlig kort og undersætsig Form, 

 forøvrigt af den sædvanlige Bygning. 



Halevedhcengene (Fig. 6) ere omtrent af de 2 sidste Bag- 

 kropssegmenters Længde og skille sig kjendeligt i sin Byg- 

 ning fra samme hos Sl. Cuma. Stammen er cylindrisk og 

 langs sin indre Kant bevæbnet med omkring 12 stærke Tor- 

 ner. Grenene ere noget kortere end Stammen og begge ty- 

 deligt 2-leddede. Den indre Gren har Iste Led kort og tykt, 

 næsten af oval Form, og langs sin indre Rand bevæbnet 

 med 4—5 Torner, hvoraf den yderste udmæker sig ved sin 

 betydelige Størrelse; dens sidste Led er næsten dobbelt saa 

 langt, men meget smalere, af lineær Form og langs sin indre 

 Rand forsynet med en tæt Rad af circa 14 mod Enden i 

 Længde successivt tiltagende Torner; fra Spidsen udgaar des- 

 uden 2 uligestore cilierede Børster. Den ydre Gren er noget 

 større end den indre og har Basalleddet ganske kort, hvor- 

 imod sidste Led er stærkt udviklet, noget afsmalnende mod 

 Enden og langs den indre Kant og den skraat afskaarne 

 Spids forsynet raed et stort Antal cilierede Børster. 



Beskrivelse af Hannen. 



Legemet synes (se Tab. 13) endnu slankere end hos Hun- 

 nen, hvilket væsentligt har sin Grund i den ringere Udvikling 

 af Forkroppen, der er overordentlig stærkt sammentrykt fra 

 Siderne, saa at hele Legemet ovenfra seet (i ig. 2) næsten er 

 af lineær Form. Derimod er Bagkroppen forholdsvis krafti- 

 gere bygget end hos Hunnen, og dens Segmenter forsynede 

 med vel udviklede Epimerer. 



Rygskjoldet skiller sig fra samme hos Hunnen ved for- 

 holdsvis kortere og mere horizontalt Rostrum, fremdeles der- 

 ved, at det under samme hos Hunnen stærkt fremtrædende 

 forreste Hjørne her en ganske stumpt. lalmindelighed er 

 Rygskjoldet oventil ganske glat uden Spor af den hos Hun- 

 nerne saa characteristiske tandede Crista. Men dette synes 



