Middelhavets Cumaceer. 505 



ber en Udflngt fr?i Runden op mod Overfladen af det Kar, 

 hvori man har den gaaende, Dog staa Hunnerne i denne 

 sidste Henseende langt tilbage for Hannerne, der med Pilens 

 Hurtighed bevæge sig gjennem Våndet, saa at man kna])t 

 kan følge dem med Øinene. 



Arten er først observeret ved de Britiske Øer, hvor den 

 er funden saavel paa den østlige Side (Goodsir) som paa den 

 vestlige Side (Robertson), Norman har foruden den typiske 

 Form ogsaa taget den her beskrevne Varietet, som han dog 

 holder for artsforskjellig fra hin. Et enkelt ganske ungt 

 Exemplar har jeg fundet frem blandt en Del Cumaceer mig 

 tilsendte fra Marquis de Folin i Bayonne. Fremdeles forekom- 

 mer den efter Meinert ved Danmark. Endelig har jeg en 

 eneste Gang observeret den ved vor sydlige Kyst (Flekkerø), 

 hvorfra jeg har et vel udpræget og fuldt udviklet mandligt 

 Individ. Det freragaar heraf, at denne Art har en temme- 

 lig vid geographisk Udbredning, nemlig fra Middelhavet langs 

 Frankrigs Vestkyst, begge Sider af de Britiske Øer og 

 Kysterne af Skagerak indtil Norges sydligste Del, hvor den 

 synes at have naaet sin Nordgrændse. 



6. Iphinoë tenelîa, n. 

 (Tab. 15 & 16). 



Charact: spee: 



Corpus gracillimum et elongatum. 



Scutum dersale et in femina et in mare distincte cristatum, crista in 

 parte dimidia antica spinis arcte appressis anteriora versus sensim majori- 

 bus serrata, rostro mediocri, horizontali. 



Antennæ superiores qvam in I. gracili breviores, articulo ultimo pedun- 

 cidi antécédente parnm longiore, fiagello majore biarticulato appendice olfac- 

 toria valde elongata. 



Maxillipedum 3'" paris articulus 3*'"^ extus parum expansus setisqve 

 modo 3—4 ornatus. 



