510 G. 0. Sårs. 



Halevedhœngene {Fig. 7) stemme ogsaa temmelig nær over- 

 ens med samme hos hin Art, og Grenenes Forhold til Stam- 

 men er omtrent ens hos begge Arter Derimod er saavel 

 Tallet af Torner som Børster mindre. Ved Enden af den 

 indre Gren mangle de 2 hos I, gracilis her fæstede cilierede 

 Børster. 



Hannen (Tab. 17, Fig. 3) er noget mindre end Hunnen 

 og kjendes let fra Bannerne af de øvrige Arter ved sin kor- 

 tere og mere undersætsige Kropsform. 



Rygskjoldet er oventil ganske svagt hvælvet og ligesom 

 hos Hunnerne ganske glat, uden Spor af Torner. 



Øiet (Tab. 18, Fig, 8) er overordentlig stort og stærkt, 

 næsteu halvkugleformigt fremspringende, dets Corneae særdeles 

 ■store og tydelige. 



De nedre Antenner (se Tab. 17, Fig. 3) ere betydelig kor- 

 tere end hos Bannerne af de foregaaende Arter og række 

 tilbagestrakte kun til 3die Bagkropssegment. Deres Bygning 

 forresten er nøie overensstemmende med samme hos de øv- 

 rige Arter. 



Balevedhængene (Tab. 18, Fig. 10) skille sig fra samme 

 hos Bunnerne derved, at Tornene paa Stammen mod dennes 

 Ende staa sammen i flere Rader og antage tildels Formen 

 af tynde Børster. Den indre Gren har flere Torner og des- 

 uden ved Enden en enkelt cilieret Børste. 



Nærværende smukke nye Art, der uagtet sin store Over- 

 ensstemmelse i de anatomiske Detailler med de foregaaende 

 Arter dog ved første Øiekast let kjendes fra disse, har jeg 

 kun fundet paa en eneste Lokalitet, nemlig ved Goletta, hvor 

 den forekom ikke ualmindelig paa nogle faa Favnes Dyb, fin 

 Sandbund. 



