6 Jac. G. Otto. 
I Mikroskopets Synsfelt kunde jeg telle 3 cirkulere 
Blodlegemer i heldigste Tilfælde. En mikroskopisk 
Maaling af deres Diameter gav Verdier fra 9 til 10., u. 
Dette er noget høit for Menneskeblodlegemer, men kan 
muligens forklares ved, at de svulmer op i Natronlud. 
9) En muligst stor Mengde af Pulveret behandledes i 24 
Timer med lidt 4 %’s Natronlud; Oplosningen, der havde 
et rødligt-grønligt Skjær, frafiltreredes og undersøgtes 
efter Tilsætning af en Draabe Svovlammonium mikro- 
spektroskopisk i 1 Cm. tykt Schicht. Derved erholdtes 
en tydelig om end meget svag Reaktion paa Hæmo- 
chromogen, idet den karakteristiske Absorptionsstribe 
mellem D og E i Solspektret traadte utvetydig frem. 
Ved Rystning med Luft og fornyet Undersøgelse var 
den forsvunden. men vendte efter kort Henstand atter 
tilbage. 
For Kontrollens Skyld har jeg paa ovenstaaende 
Maade undersøgt paa den ene Side Jernrust fra en Ovn, 
paa den anden Blodflekker, afskrabede af et Operationsbord 
og antagelig et Par Maaneder gamle. Jernrusten gav ved 
alle Prøver et afgjort negativt Resultat, medens Blodflekken 
forholdt sig fuldt positivt med Undtagelse maaske af Prø- 
verne 4 og 5. De af Blodflekken ved Prøve 8 erholdte 
Blodlegemer viste specielt samme Former som de i Under- 
sogelsen fundne, medens Sterrelsen af Diameteren var noget 
mindre, nemlig 8.3 — 9% u. 
Det fra Øxehammeren afskrabede Pulver forholdt sig 
ved alle Prøver negativt. 
Af ovenstaaende maa med Bestemthed sluttes, at der 
paa Øxens Æg fandtes Blod, og Spørgsmaalet bliver nu, 
hvorfor der kun ved Prøve No. 7 erholdtes fuldt karakteri- 
stiske Hæminkrystaller, medens Undersøgelsen paa uforan- 
drede Blodlegemer efter 8 strax lykkedes. For om muligt 
at klargjøre dette, har jeg anstillet nogle Forsøg over Paa- 
