En Legalundersøgelse med nogle Bemærkninger. 7 
visning af Blodflekker paa Jern, hvis Resultat jeg i det 
folgende skal meddele. Der angives i Almindelighed, at 
Hæminprøven vanskeliggjøres: 
1) Naar Blodflekken er for stærkt tørret, 
2 Naar den er oversmurt med let forraadnende Materier 
(Urin, Fæcalmasser), eller 
3) Naar Blodflekker paa rustent Jern er for gamle, fordi 
da Hæmatinet har indgaaet en Forbindelse med Jern- 
rusten, hvoraf Hæminkrystallerne ikke (eller i hvert Fald 
kun yderst vanskelig) lader sig fremstille. 
Det første af disse Momenter, især fremhævet af Blond- 
lot *), kan vel vanskelig have været Aarsagen i nævnte Til- 
fælde, da det for det første er urimeligt at antage, at Øxen 
skulde have været udsat for nogen høiere Temperatur, og 
for det andet taler Fundet af Blodlegemerne direkte heri- 
mod, idet disse i saa Fald maatte være destruerede. Uag- 
tet jeg saaledes ikke kunde tillægge dette Forhold nogen 
Betydning her, har jeg dog gjort nogle Forsøg derover og 
er derved kommen til Resultater, der har bragt mig til at 
tvivle meget paa, at det i sin Almindelighed er rigtigt, at 
stærkt tørret Blod ikke eller kun vanskeligt giver Hæmin- 
reaktionen. Uden at gaa nærmere ind paa de enkelte spe- 
cielle Undersøgelser skal jeg kun bemerke, at jeg altid har 
kunnet fremstille rigelige Mængder Heminkrystaller af 
Blod eller Hemoglobin, som var tørret ved 100—115°, ja at 
Reaktionen ikke en eneste Gang i et saadant Tilfælde har 
slaaet Feil**) Dette synes imidlertid kun at gjelde saa- 
længe Blodet alene har været i Berørelse med Glas, Por- 
*) Chemische Centralblatt 1868, S. 750. 
**) Hoffman (Vierteljahrschrift fiir ger. Medicin, 1873, S. 143) angiver, 
at det «wiederholt» er lykkedes ham at fremstille Hæminkrystaller 
af Blod, som var indtørret ved Koghede og anbefaler i saadanne 
Tilfælde at behandle Flekken med en Blanding af Ammoniak og 
absolut Alkohol, derpaa rive Massen sammen med kulsur Kali og 
endelig udtrække med absolut Alkohol. Jeg har imidlertid ikke 
