En Legalundersøgelse med nogle Bemærkninger. 13 
Selv om det imidlertid var tænkeligt, at Lugten kunde øves 
saaledes op, at det var muligt at skjelne de forskjellige 
Slags Blod paa denne Maade, vilde Methodens Værd dog 
være meget indskrænket i Retstilfælde, hvor det sædvanlig- 
vis handler sig om en saa liden Flek, at der i Regelen ikke 
opstaar nogensomhelst Lugt ved Behandling med Svovlsyre. 
Heller ikke det af Erpenbeck*) angivne Middel til at kjende 
den specifike Blodlugt, nemlig Ophedning af Blodet i tørre 
Reagensglas, kan tillægges noget Værd ved forensiske Un- 
dersøgelser. 
Det bedste Middel, som man overhovedet besidder til 
at afgjøre, hvorvidt en Blodflek skriver sig fra Menneske- 
eller Dyreblod er utvivlsomt den mikroskopiske Maaling af 
Diameteren af Blodlegemerne, naar disse lader sig isolere 
og ikke allerede er destruerede. Herved kan det med Sik- 
kerhed afgjøres om Blodet hidrører fra Pattedyr eller Fugle, 
idet de sidstes Blodceller er elliptiske og kjerneholdige, me- 
dens de førstes er cirkulære og uden Kjerne, men et andet 
Spørgsmaal, som har været meget diskuteret, og hvorom 
Meningerne den Dag i Dag er delte, er, om den omtalte 
Maaling er istand til at adskille de forskjellige Pattedyrs 
Blod indbyrdes og da specielt Menneskeblod fra de øvrige. 
Allerede Virchow **) meddelte i 1857, at en koncentre- 
ret Opløsning af Kalihydrat var særdeles egnet til at ud- 
trække de uforandrede Blodlegemer af gamle Blodflekker, 
og efter ham har mange andre benyttet det samme; men 
dog i Almindelighed kun for overhovedet at konstatere Til- 
stedeværelsen af Blod. Først Malinin ***) fremhævede i en 
Afhandling, der har gjort adskillig Opsigt. at dette Forhold 
kunde benyttes til at bestemme, om Blodet hidrørte fra et 
Menneske eller et Dyr. Til den Ende behandler Malinin 
*) Vierteljahrschr. f. ger. Medicin XXI, S. 2. 
#*) Virchows Arch. f. pathol. Anat. etc. 1857, Bd. XII, S. 336. 
###) Virchows Arch. f. pathol. Anat. etc. Bd. 65, 1875, S. 528. 
