14 ; Jac. G. Otto. 
Flekken en kort Tid med en stærk Kaliopløsning (30 %,) 
og maaler de derved erholdte Blodlegemers Diameter mi- 
kroskopisk. Findes derved en Diameter — 7 u eller mere, 
skal Blodet være Menneskeblod. Senere har H. Schmidt *) 
modificeret Malinins Fremgangsmaade derhen, at han lader 
den afskrabede Flek ligge 24 Timer i koncentreret Kalilud 
fer Maalingen foretages. Han paastaar paa denne Maade 
med fuld Bestemthed endog at kunne adskille Menneske- og 
Hundeblod, hvor Blodlegemernes Størrelse som bekjendt 
staar hinanden meget nær. Da hans Anskuelse saavidt mig 
bekjendt har fundet ikke saa ganske liden Tilslutning, skal 
jeg først kortfattet nærmere belyse samme og derpaa an- 
vende den paa det her omhandlede Tilfælde. 
Efter Malinin og Schmidt beløber Størrelsen af de med 
Kaliopløsning udtrukne Blodlegemer sig til: 
Hos Mennesket . . . . T.,a (7 —8u) 
Sekunden in TO 
Kanners JON OLT 
ov Synet dd FOO EO) 
Oy oti ae ONE) 
Ge Jaleo Giro Oo) 
& Pasretrkn Mer: 454 (4 —4..p) 
Hvis ovenstaaende Værdier i) er rigtige 1 sin Almindelig- 
hed, og dette kan ikke betvivles, da det er bekræftet af 
mange, skulde deraf altsaa fremgaa, at man ved Maaling 
af de erholdte Blodlegemer skulde kunne adskille de for- 
skjellige Blodsorter. Ved nærmere Eftersyn vil det dog 
vise sig ikke at være saa let, specielt hvad Adskillelsen af 
Menneske- og Hundeblod angaar, idet de laveste Værdier 
for Menneskeblodlegemerne fuldstændig naaes af de heieste 
*) Dissertation, Erlangen 1878. I Uddrag i Zeitschr. f. anal. Chemie, 
1880, Bd. 19, S. 257. 
**) De er naturligvis noget mindre end de oprindelige Blodlegemer 
fordi disse skrumper lidt ind i Kalilud. 
