20 ‘ I. H. L. Vogt. 
Skafse samt størstedelen af Veum og Moland — et distrikt 
af samlet fladerum ca. 2000 kvadratkilom.). — Grænsen paa 
sydsiden er temmelig skarp; exempelvis kan saaledes anfø- 
res, at i Hvideseid-distriktet kjender man S. for granitgræn- 
sen, altsaa inde i selve granit- eller gneisgranit-feltet (S. for 
Hvideseid- og Vraavandene samt i Nissedal) neppe en eneste 
forekomst, som bliver at stille ind i den her omhandlede 
ertsformation, men strax man fra graniten kommer over i 
skiferen, er man inde i det paa gange rigeste felt (se kart, 
fig. 20). — Ertsfeltets begrænsning paa nordsiden maa optræk- 
kes efter et løst skjøn; man har kun at støtte sig til, at der 
i de opregnede distrikter findes en vrimmel af ertsgange, 
men at man i de nordenfor liggende, saavidt vides, trods 
ivrig søgning ikke har fundet hidhorende gange, i alle fald 
ikke i betydeligt antal. 
Mellem Thelemarken og Sætersdalen fortsætter ertsfor- 
mationen antagelig uden afbrydelse, idet gangene i Skafse 
og Moland (de vestligste distrikter i Thelemarken) støder op 
til Strømshejens ertsfelt (i den nordostlige del af Sætersda- 
len). I den nordligste del af Sætersdalen findes en mængde 
forekomster, hvoraf jeg har besøgt en del (Bø grube, de for- 
skjellige gange i og ved Kobbernuten); efter det nuværende 
kjendskab kan det dog ikke afgjøres, om ertsbeltet her paa 
enkelte steder er afbrudt ved ertstomme partier eller ej. 
For at man kan faa en idé om det store antal ertsgange, 
som er tilstede i det her omhandlede felt, henvises til gang- 
kartet (se fig. 20) over Hvideseid med tilstødende bygder, 
det parti, hvor jeg er bedst kjendt. Jeg har her havt anled- 
ning til personlig at besøge ca. 120 forskjellige anvisninger, 
og endvidere kjendes en hel del endre. Af det samlede 
antal gange, som her i virkeligheden optræder, er det selv- 
følgelig kun en liden brøkdel, man hidtil har stødt paa. 
Dette indsees bedst deraf, at de allerfleste hidtil fundne fore- 
