Norges ertsforekomster. 27 
liden gang ved Sterslaat (pr. Flekstveit, Hvideseid), hvor 
den ledsager brogetkobber. Titanjern og rutil har jeg fundet 
i et par gange lidt S. for Børtevand (Mo). Svovlkis og mag- 
netkis, de ellers saa vanlige ertser, er i den Thelemark— 
Sætersdal'ske ertsformation yderst sjeldne; magnetkis har jeg 
saaledes kun truffet paa et sted, nemlig i den allerede tid- 
ligere nævnte molybdænglans-forekomst ved Langvatn (pr. 
Kobbernuten, Bykle), og svovlkis findes næsten aldrig und- 
tagen i de i enkelte dele af Thelemarken optrædende bly- 
glans-forekomster. 
I geologisk henseende optræder ertserne paa flere, højst 
forskjellige maader, nemlig i almindelige gange, som skjærer 
gjennem de forskjellige slags sedimentære bergarter, i gra- 
nitgange, i granit og endelig i tilsyneladende lejeformige 
falbaand; i det følgende skal vi se, at der mellem alle disse 
veksende forekomst-maader existerer en meget nøje venetisk 
forbindelse. 
At give en detailleret beskrivelse af alle de mange fore- 
komster (i antal ca. 150), som jeg har havt anledning til at 
undersøge, kan ikke have mere end rent lokal interesse; 
vi skal derfor indskrænke os til kun at omtale de enkelte 
grupper. 
I de egentlige gange, som snart viser sig inde i grund- 
fjeldet, snart inde i de forskjellige slags lerskifere, fylliter, 
kvartsiter, konglomerater m. m., er kvarts det almindeligste 
gangmineral; desuden optreder kalkspath*), som i enkelte 
gange er tilstede i større mængde end kvarts, dolomit (ifølge 
P. Herter), flusspath (neppe noget sted i rigelig mængde), 
1) Kalkspathen fra Bygland (i Højdalsmo) bestaar, ifølge 7%. Scheerer, se 
Nyt mag. f. naturv., no. 5, af 98.77°/0 Ca CO, og 1.23 % Mg COs. 
\ 
