30 I. H. L. Vogt. 
ning, omtrent lodret paa lagningen. — At gangene er virke- 
lige spalter, fremkomne ved forskyvning mellem de to 
gangvægge, kan bl. a. meget godt sees af fig. 19, detailteg- 
ning fra Bygland skjærp (Højdalsmo); selve gangen er i 
foreliggende tilfælde fyldt med kobberglans og jernglans, 
kalkspath og lidt kvarts. 
Kobberglansen og navnlig brogetkobberen plejer i de 
Thelemark'ske kvartsgange at være koncentreret i højst ure- 
gelmæssige nyrer; for at illustrere dette vil vi nøjere omtale 
et specielt tilfælde: en kvartsgang ved Mostøl (øverst i Mor- 
gedal, Hvideseid) kan oppe i dagen følges i længde ca. 40 
m. (hvorpaa kommer tildækket terrain, saa gangens videre 
løb ikke kan studeres) og har oftest en bredde af ca. 0.1 m.; 
i regelen indeholder gangen kun spor af erts (brogetkobber 
med lidt jernglans). Paa et sted svulmer selve gangen (i 
3—4 m.s lengde) op til ca. 0.8 m.s megtighed og er (eller 
var) her fyldt med næsten aldeles ren erts; allerede i et par 
favnes dyb kilte ertsklumpen sig ud, hvoraf sluttes, at uregel- 
mæssigheden er lige stor i vertikal som i horizontal retning. 
— Som ventelig kan være, har saadanne paa enkelte punkter 
overmaade rige forekomster ofte givet anledning til forsøgs- 
drift, men man har altid strax sluttet arbejdet, naar det rige 
parti har været afbygget. Noget større, systematisk under- 
søgelsesarbejde er aldrig bleven udført, og derfor har man 
ikke nogen erfaring om de rige nyrers optræden. De fleste 
af de hidhørende gange synes at have et temmelig lidet felt. 
De kobberkis-førende gange er i regelen meget mere 
regelmæssige end de brogetkobber-førende; dette viser sig 
bl. a. derved, at næsten samtlige større gruber i Thelemarken 
har været anlagte paa kobberkis-gange (Hoffnung i Skafse, 
Aamlid og Bygland i Hvideseid, Guldnæs i Silgjord m. m.). 
— Ogsaa de blyglans-førende gange synes at være temmelig 
regelmæssige. Paa enkelte steder, f. ex. ved Storskov paa 
