Norske ertsforekomster. 31 
N.-siden af Bandaksvand, sidder blyglans i meget store og 
nesten aldeles rene klumper, undertiden vejende endog 
flere ctn. 
I de forskjellige gange optræder ertserne altid i visse 
bestemte kombinationer. Kobberglans er saaledes altid led- 
saget af en del jernglans, undertiden desuden af lidt broget- 
kobber, men aldrig af kobberkis eller svovlkis; brogetkobber 
er ledsaget dels af jernglans og kobberglans, dels af kobber- 
kis, men heller ikke af svovlkis. I de egentlige kobberkis- 
gange optræder kobberkisen næsten altid aldeles ren, uden 
iblanding af fremmede ertser; kun yderst sjelden indgaar 
lidt jernglans eller brogetkobber, sølvglans m. m.; derimod 
aldrig svovlkis; det sidstnævnte mineral skal saaledes aldrig 
være bleven fundet i Hoffnung kobberkis-grube, som er gjen- 
stand for temmelig udstrakt drift, eller i de mindre kobber- 
kis-gange (ved f. ex. Dalsgruben og Bjørgustøl). — I de Thele- 
mark’ske kobbererts-gange synes der i kvantitativ henseende at 
herske et omtrent konstant forhold mellem de to elementer 
kobber og jern, idet der er omtrent lige meget af begge to 
tilstede (altsaa forhold ca. 1:1); 1 kobberkis-gangene er ert- 
sen nesten aldeles ren, i brogetkobber-gangene indgaar kun 
lidt jernglans (et sted ogsaa magnetit), i kobberglans-gangene 
derimod oftest temmelig meget jernglans!). Det synes heraf 
at maatte fremgaa, at mineralkombinationen er bleven bestemt 
af den ved ertsernes dannelse forhaandenverende relative 
svovlmængde og derimod ikke af kobbermængden. Svovl 
har som bekjendt større affinitet til kobber end til jern, og 
derfor har det, hvor det var tilstede i ringe mængde, gaaet 
i forbindelse med kobberet, medens jernet holdt sig sammen 
med surstoffet; først hvor der var mere svovl tilstede, kunde 
1) I de tidligere beskrivelser omtales ikke jernglansen, antagelig fordi den 
ikke har nogen økonomisk betydning, saa man ikke har fæstet sig 
ved den. 
