38 I. H. L. Vogt. 
omgivende granitgang er overalt meget skarp; der kan ikke 
vere tale om nogen gradvis overgang mellem ertsrige kvarts- 
»udsondringer« og den ordinære, feldspathrige granitgang. 
At tvergangenes udfyldningsmaterial er en yngre dannelse 
kan bl. a. sluttes deraf, at gangene paa flere steder har ud- 
seende som fig. 18 9: langs gangspalterne foregik der nogle 
smaa forkastninger, forinden udfyldningen fandt sted. — Alle- 
rede paa dette stadium vil vi gjøre opmærksom paa, at spal- 
terne rimeligvis er at opfatte som granitgangens afsondrings- 
flader. 
Paa et par steder sees de smaa tvergange at fortsætte 
en kort strekning (kun 02—05 m.) ind i kvartsskiferen, 
overalt indkilet mellem dennes lag. Et sted er skiferen des- 
(inuts 
50 
ant 
Gr XXX =e MNS, 
gang I. 
KUNXX 
AS RES HERPES ES 
Kart over Naper skjærp, Skafse. 
uden i et par m.s lengde paa falbaands vis impregneret med 
lidt erts, der ledsages af kvarts og glimmer. 
Selve granitgangen indeholder endvidere, uafhengig af 
de ertsførende tvergange, hist og her inde mellem de ordi- 
nære bestanddele lidt kobberglans, som optreder paa en saa- 
dan maade, at den ikke kan holdes for at vere »indblæst« 
fra de yngre gange, men den maa allerede have været til- 
stede, da udkrystallisationen af granitens bestanddele fandt 
