40 I. H. L. Vogt. 
I nerheden træffer vi en granitgang (af mægtighed ca. 
2 m.), som hist og her langs med grænsen er impregneret 
med lidt erts (brogetkobber), der sidder inde mellem de ordi- 
nere bestanddele; paa begge sider optreder desuden den 
samme slags erts i smaa falbaand, der begynder ved granit- 
gangen og lidt efter lidt taber sig inde i skikterne (se profil, 
fig. 24). 
Efter Th. Scheerers og T. Dahlls beskrivelser optræ- 
der ertsen paa forskjellige steder i Strømshejen og i den 
vestre del af Moland og Skafse næsten udelukkende i gra- 
nitgange, dels paa den maade, at ertsen sidder indsprængt 
inde i selve granitgangen langs dennes grænser (efter den 
ved fig. 24 gjengivne typus) og dels saaledes, at ertsen hol- 
Fig. 24. 
Finkornig, 
kvartsrig 
7 
gneis. > 
„NIS 
Noget grovkor- *S 
nig granitgang, 2 
LL 
mægtighed ca. 
2m, 
Profil fra øvre Haukum, Hvideseid. 
der sig i kvartsgange, der gaar mellem granitgangen pas 
den ene side og de tilstødende skifere paa den anden (som 
f. ex. ved fig. 11 og 16). 
Alle de hidtil omhandlede, ertsførende granitgange har op- 
traadt i nærheden af granitgrænsen; naar man kommer ind 
i selve skiferfeltet, altsaa i større afstand fra grænsen, blir, 
som tidligere omtalt, granitzangenes antal mindre og mindre, 
men fremdeles fører de (hist og her) erts; de to eneste gra- 
nitgange langt (8—10 kilom.) fra grænsen, som det lykkedes 
mig at finde, begge i omegnen af Brunkeberg kirke (i nær- 
