Norske ertsforekomster. 45 
nerede skifer-niveau har en samlet mægtighed af 1—2 m., 
paa enkelte steder dog en del mere. Ertsen sidder dels 
mellem gneisens lag, dannende tilsyneladende falbaand, og 
dels i netværk af uregelmessige aarer, der skjærer skikterne. 
Det sidste moment taler for, at ertsen er senere indtrængt, 
noget, som ogsaa analogi med de øvrige forekomster i Thele- 
marken og Sætersdalen antyder, se herom senere. 
Selve grubeafbygningen fortsætter et par m. ind i gra- 
niten, og efter opgivende skal man ogsaa her have fundet 
en del erts; hvorvidt denne har optraadt inde i graniten, 
indstrøet mellem dennes ordinære bestanddele, eller i løs- 
revne gneis-brudstykker, kan vi desværre ikke faa oplys- 
ning om. 
Kart over Bø grube, Valle i Sætersdalen. 
I geologisk henseende svarer denne forekomst, saavel 
hvad angaar beliggenheden ved granitgrænsen som ertsens 
fordeling i skiferen, meget nøje til flere af de tidligere be- 
skrevne jernerts-forekomster ved grænsen af den yngre granit 
 (f. ex. til Narverud grube, se profil, fig. 3). 
Af øvrige, falbaand-lignende forekomster vil vi specielt 
omtale følgende: Ved Lundevalsdalen skjærp i Hvideseid 
(se kart, fig. 20) sidder blyglans og kobberkis i intim blan- 
ding fint indsprængt i et gneislag af et par m.s megtighed; 
