54 I. H. L. Vogt. 
opløsninger, og at forekomsterne er dannede ved hydato- 
chemiske processer. — Vor ertsgruppe maa efter dette vere at 
stille i klasse med de ægte ertsgange, og vi skal se, at der 
er mange paralleller. 
Selve ertserne i Thelemarken og Sætersdalen er de samme 
som de, der i almindelighed trættes i de typiske gange, idet 
vi i vor gruppe finder: 
kobberglans, brogetkobber, kobberkis; 
blyglans, selenbly, zinkblende, arsenikkis, sølvgians; 
vismuthglans, tellurvismuth, ged. vismuth, blybismuthit (?) ; 
jernglans, titanjern, rutil; 
gediegent sølv, guld, kobber ete. 
Gangmineralerne er ogsaa de samme, om ligheden her 
vistnok ikke er udpreget; i Thelemarken træftes kvarts, kalk- 
spath, flusspath m. m. 
Det er jævnlig bleven fremholdt, at de Thelemark'ske 
gange altid hurtig skal tabe sig paa dybet, og P. Herter vil 
endog heraf uddrage et i theoretisk henseende vigtigt mo- 
ment; erfaring viser dog, at den af ham forfægtede forestil- 
ling er urigtig. Den er fremkommet derved, at de rige nyrer, 
navnlig af brogetkobber, ofte snart kiler sig ud, men dette 
forhold kan kun udtydes paa den maade, at gangenes erts- 
føring er højst uregelmæssig; man kan heraf ikke slutte, at 
gangene selv stanser. — Paa det eneste sted i Thelemarken, 
hvor der har været foretaget noget virkelig betydeligt grube- 
arbejde, nemlig i Hoffnung grube (Aamdals værk), har man 
fulgt lejestedet til ikke ganske uvæsentlig dyb (ca. 200 m. 
under fjeldets top), og det har herunder vist sig, ikke at 
gangen gaar ud, eller at ertsføringen gradvis taber sig, men 
tvertom, at gruben i det hele og store er rigere paa dybet 
end nær overfladen. — Ved Aamlid grube (Hvideseid), hvor 
der ogsaa er bleven udført ikke ganske uvæsentligt arbejde, 
havde man gang med erts i hele grubens bund, da driften 
stansedes. Af lignende exempler kunde opføres en hel del. 
