Norske ertsforekomster. 57 
et sted, nemlig i omegnen af Klovereid (Skafse), har skudt 
sig frem i en langt udspringende odde; rundt omkring samme 
findes en utallighed af forekomster, som, efter vor hypothese, 
maa vere udgaaende fra eruptiven, hvilken altsaa maa have 
været »ladet med erts«. Naar vi holder os denne omstæn- 
dighed for sje, vil vi finde det meget naturlig, at ertsen for 
en del ogsaa afsatte sig inde i selve graniten og derved gav 
ophav til den temmelig udstrakte forekomst ved Klovereid. 
Vi faar altsaa som det sandsynlige resultat, at den topogra- 
fiske beliggenhed af den nævnte forekomst ikke er at anse 
som en ren tilfældighed. 
Hvor metalforbindelserne trængte frem, blev de tilstø- 
dende bergarter, ligegyldigt, om disse bestod af granit eller 
af forskjellige slags skifere, jævnlig metamorfoserede, et for- 
hold, som vi ogsaa har lært at kjende ved de tidligere be- 
skrevne ertsgrupper. 
De mange vekslende ertskombinationer maa bero paa, at 
vore metalforbindelser paa de forskjellige steder havde en 
vekslende chemisk sammensætning eller bestod af forskjellige 
elementer. — Kobber og jern var paa de fleste steder domi- 
nerende; kun hist og her erstattedes de af bly med lidt zink 
ete., og kun i et eller et par lokalt begrænsede felt ledsage- 
des de af vismuth. Titan optraadte kun meget sjelden. Sølv 
og guld var antagelig overalt tilstede, men altid kun i meget 
ringe mængde. — Efter det relative forhold mellem den for- 
haanden værende mængde svovl paa den ene side og kobber 
med jern paa den anden har, som tidligere omtalt, fremgaaet 
følgende ertskombinationer: kobberglans med jernglans og 
undertiden med brogetkobber — brogetkobber med kobber- 
glans, kobberkis eller jernglans — kobberkis, i regelen ikke 
ledsaget af andre ertser. 
