De norske kyststrogs geologi. IV. 135 
formig til horisontal. Den horisontale Jagstilling er fremde- 
les raadende langs Have-sund. Bergarten bliver her mer og 
mer glimmerrig og nærmer sig tildels en renere glimmerskifer. 
Langs Havøsundet stiger fjeldpartierne temmelig stejlt op fra 
havfladen og ere helt op til top (omkring 1000'= 314 m.) byg- 
get af temmelig horisontalt liggende GE — tildels med 
svag sydvestlig indskyden. 
Ved Myrfjord — langs fjordens aydliee side — er den 
svage sydvestlige indskyden fremdeles raadende. 
Lidt nordenfor Selvik optræder i de laveste niveauer 
langs stranden haarde gneisartede lagrækker — hvide strata 
i veksling med hornblendeskifer, hvilken sidste rigelig er ind- 
fældt med tildels store røde granater, Strøget er her nord- 
syd, faldet snart øst snart vest. Ogsaa her var de højere 
liggende fjeldpartier — saavidt det kunde sees nedenfra — 
byggede af en mørkere glimmergneis. 
Store og Lille Latø ere to smaa øer eller holmer, der 
dukker frem vestenfor Selvik. Efter hvad der kunde sees 
under forbiseiling var store Late bygget af gneisartede strata, 
der viste en temmelig stejl østlig indskyden. Lille Latø er 
bygget af graa gneis, der viser en strøgretning fra n.v.—s.0. 
med 20° s.v. indskyden. Ved Selvik er som før nævnt ind- 
skydningen svag østlig. Gneisen er her overalt rigt indfældt 
med røde granater. 
Fjeldgrunden ind efter Bagfjord dannes af en haard glim- 
merrig gneis i regelen i svævende lagstilling. 
Over nes mellem Bagfjord og Snefjord optræder en re- 
nere glimmerskifer indfældt med røde granater i smuk regel- 
mæssig lagdeling og med svagt østligt fald. 
Over nes til Bustadsund bygges fjeldgrunden af en tynd- 
laget mild tildels glindsende glimmerskifer, der viser en strøg- 
retning af N. 30° 0. med fald flere gange vekslende fra 8.0. 
til n.v. Faldvinkelen naar sjeldent over 20°. Fjeldgrunden 
er her overalt transversalt paa strøgretningen gjennemsat af 
