De norske kyststrøgs geologi. IV. 137 
forherskende bestanddel, synes petrografisk at skulle staa 
lerglimmerskiferen nærmere eller danne som en stærkere me- 
tamorfoseret afændring under denne. 
Ved Kvalnes dannes fjeldgrunden af en graa tyndlaget 
gneisartet sten — af en temmelig smaakorning struktur og 
rigt indvokset med røde granater. Bergarten kan her maaske 
nærmest være at betegne som en granulit. Denne optræder 
i noget vekslende lagstilling og skyder indunder horisontalt 
liggende lagrækker der dannes af kvartsitisk glimmerskifer 
i veksling med lag af en lerglimmeragtig skifer. Disse hori- 
sontalt liggende lagrækker ere utvivlsomt at indordne 
under samme afdeling som skiferdannelserne ved Hatvik, 
og staa saaledes! i et overlejningsforhold til det lille ved 
Kvalnes fremstikkende granulitparti. 
Fra Kvalnes ind mod Slotten bygges fjeldgrunden aflag- 
rækker i horisontal til svævende lagstilling, tilhørende denue 
yngre afdeling. 
Indenfor Slotten optræder i denne hyppig tildels mægtige 
bænke af en hvid gneisartet sten, der i langt stærkere maal 
end de ovennævnte indlejninger i strøget langs efter Bustad- 
sundet ere indblandede med en mørk lerglimmeragtig glim- 
mer. Stenen er ofte tildels ret rigt indfældt med granater 
af en frisk rød farve; Granaterne findes indvoksede saavel 
i den hvide feldtspath som i kvarts, og danne saaledes ste- 
nens tidligst udskilte bestanddel. Indover langs Refsbotn 
optreder denne hvide gneisafændring i stadig veksling med 
glimmerskifer og lerglimerskifer som et sammenhængende 
felt, der breder sig indefter over de østenfor liggende fjeld- 
partier. Langs begge sider af Lillefjorden optræder den hvide 
sten mere forherskende, glimmerskiferen derimod mere som 
underordnede lag. 
Lagstillingen er overalt svævende til horisontal, 
Denne afdeling fortsætter saaledes til henimod bunden 
af fjorden, hvor den afløses af en yngre afdeling, der nærmere 
