De norske kyststrøgs geologi. IV. 139 
fra fjordbunden til Garde-Varre. Mindre klart stiller sagen 
sig derimod med hensyn til det indbyrdes aldersforhold mel- 
lem denne lagrække og den vestenfor liggende skiferafdeling, 
der bygger fjeldgrunden langs Refsbotns østlige side fra 
Selkop ud imod Bustadsund. Der har ikke været anledning 
til mere umiddelbart at aflæse grændseforholdene imellem disse. 
Efter de aflæsninger, der foreligge, synes det dog nærmest 
at skulle fremgaa at lerglimmerskiferfeltet maa staa i et over- 
lejningsforhold til afdelingen langs Refsbotn. Da denne 
sidste er sammensat af langt stærkere krystallinsk udvik- 
lede skiferstrata med tilknytning af hvide gneisartede lag 
rækker, saa synes dette ogsaa paa forhaand at skulle pege i 
samme retning. 
Efter den vestlige side af fjorden lidt udenfor bunden 
bygges fjeldgrundeu fremdeles af sort glindsende lerglimmer- 
skifer under 15” sydvestlig indskyden. Skiferen er dog her 
allerede noget stærkere krystallinsk udviklet og optræder 
heller ikke saa smukt lagdelt som længere østover. 
Ved Turenes optræder en renere glimmerskifer i hyppig 
veksel med tynde lag af ren kvarts. Strøg n.-s., fald 30° v. 
Mellem Turenes og Danielsvik hvidlig kvarsitisk sand- 
- stenartet skifer i smuk lagdeling med 30° v. fald. De samme 
kvartsitiske skifere bygge det temmelig høje fjeld over Da- 
nielsvik og optræde her — saavidt det kunde sees under for- 
bisejling — fremdeles med vestligt eller nordvestligt fald. 
Udimod Refsnes ren glimmerskifer med 20 a 30° nv. fald. 
Selve Refsnesset er bygget af gneis med rødlig orthoklas. 
Strøgretning N. 20° Ø. med 30° v. fald — altsaa i konkor- 
dant lagstilling med den i nærheden fremstikkende glimmer- 
skifer. Det synes saaledes som om gneisen her staar i et 
overlejningsforhold til den straks indenfor Refsnesset optræ- 
dende glimmerskifer. Gneisen, der i bruddet tildels viser en 
gneisgranitisk struktur, er forøvrigt smukt og regelmæssig 
laget. De underste lag vise en mere graalig grundfarve, ere 
