140 Karl Pettersen. 
fattigere paa feldtspath og gaa saaledes over til en glimmer- 
gneis eller glimmerskifer. 
Fæster man sig nærmere ved stratificationsforholdene, 
saaledes som de optræde fra Turenes udover til Refsnes, saa 
har man her en sammenhængende lagrække af glimmerskifer 
og kvartsitisk glimmerskiter, der afsluttes ved Refsnessets 
gneis. Imellem denne afdelin: af glimmerskifer og den uden- 
for liggende lerglimmerskiferatdeling træder grendseforhol- 
dene ikke saaledes frem, at det efter de hidtil gjorte aflæs- 
ninger lader sig gjøre at drage sikre slutninger angaaende 
det relative aldersforhold. De saa stærkt afvigende petro- 
grafiske forhold og ikke mindst den omstændighed, at glim- 
merskiferen indeslutter gneisartede strata, synes imidlertid 
med bestemthed at pege hen paa, at glimmerskiferen er æl- 
dre end lerglimmerskiferen. I saa tilfælde vil glimmerskifer- 
afdeligen antagelig være at indordne under en af urtjeldets — 
yngre afdelinger. 
Langs Samelssund sydover til henimod Brandvik bygges 
fjeldgrunden af graa haard gneisartet sten, der er indfældt 
med smaa røde granater, og som petrografisk maaske nær- 
mest kan være at betegne som en granulit. Strøgretning 
n.-8., fald ø. 
Strax nordenfor Brandvik veksler den granulitartede gneis 
med en mørk glindsende glimmerskifer. 
Ved indbøjning til Ripperfjord graa granulitartet sten i 
regelmæssig lagdeling. Strøg N. 40° O med 45° nordvest- 
ligt fald. 
Bergbygningsforholdene langs den nordlige side af Reppe- 
fjorden vil findes nærmere belyst ved profilrits fig. 4, der er 
lagt efter en linje, der fra Kvalsund fører ind til fjordbunden 
og derfra videre over Porsangerhalvøen indtil Olderfjord ved 
Porsanger. 
Længst mod vest i profilet rejser sig et aasdrag mellem 
Kvalsund og den lille bugt, der ved handelsstedet og kirke- 
