146 Karl Pettersen. 
afdeling under urberget. Forøvrigt vil det ofte være for- 
bundet med vanskeligheder paa kartet at afsette bestemte 
grændselinjer mellem de til urberget hørende underafdelinger 
— dels paa grund af de i grændsestrøgene ofte saa stærkt 
vekslende overgangsforhold og dels fordi de for den ene 
eller anden afdeling mere betegnende petrografiske karakter- 
præg ogsaa kan være at paavise udenfor vedkommende af- 
delings egentlige omraade, om og her vistnok altid som no- 
get mere tilfældigt og underordnet. Heller ikke træder stra- 
tifikationsforholdene efter de egentlige grændsestrøg saaledes 
frem, at fuldt afgjørende slutninger i saa henseende altid la- 
der sig drage. Hertil kommer endvidere, at de gjorte aflæs- 
ninger nærmest knytte sig til kyst- og fjordlinjerne, medens der 
ikke har været anledning til at udstrække disse efter nogen 
synderlig maalestok mere direkte indover indlandspartierne. 
e. Granatgneis (granulit). 
Som paa et andet sted!) paavist optræder langs den syd- 
lige side af Seiland i Vest-Finmarken en graa temmelig tynd- 
laget gneis, hvis grundmasse dannes af hvidlig feltspath og 
kvarts, og som er saa rigt indfældt med smaa røde granater, 
at disse maa være at betegne som en af bergartens mere væ- 
sentlige bestanddele. Denne gneis, der i førnævnte afhand- 
ling er opført under navnet granatgneis, kan maaske nær- 
mest være at betegne som granulit. Den optræder langs Sei- 
land i de lavere niveauer umiddelbart fra havfladen opefter, 
oftest i smale zoner, og skyder ind under de mægtige masser 
af gabbro, der her bryder frem. Granuliten paa Seiland er 
ikke fundet saaledes mere umiddelbart knyttet til de paa 
1) Bidrag til de norske kyststrøgs geologi III. Archiv for Math. og Na- 
turv. 8 B. Kristiania 1883. 
