De norske kyststregs geologi, IV. 153 
feltspathfattig og gaar saaledes over til eller nermer sig i pe- 
trografisk henseende en glimmerskifer. Den svage faldvinkel,. 
hvorunder gneisen her overlejer glimmerskiferen, synes ogsaa 
at skulle tale mod berettigelsen af en forudsætning om, at 
denne gneis skulde tilhøre en ældre afdeling, der gjennem 
inversion var skudt op over den yngre glimmerskifer. 
Med hensyn til strøgretningen, saa svinger den i regelen 
i nord-sydlig retning oftest dog med en: østlig afbøjning af 
20 a 30°. Faldvinkelen er svag og overstiger sjeldent 30°. 
Faldretningen snart mod n.v. snart mod s.o. Foldningskræf- 
ter, der dog i det hele kun have virket med ringe intensi- 
tet, have saaledes her indvirket forrykkende paa den oprin- 
delige lagstilling. 
Foruden som nys omhandlet paa Refsnesset findes ogsaa 
paa andre steder gneisartede dannelser knyttede til glimmer- 
skiferen. Langsefter Bustad-sund sees paa forskjellige steder 
ligefra de lavere niveauer ‘til højeste fjeld lag af en hvid 
bergart at stikke frem mellem ‘glimmerskiferens lagrækker. 
Stenens grundmasse dannes af en snehvid feltspath, temmelig 
sparsomt indblandet med kvarts i korn eller årummer. Selve 
grundmassen er temmelig fri for glimmerindblanding. Der- 
imod gjennemsættes den af striber, dannede af sølvhvid glim- 
mer med kvarts, og disse stikke frem i noget bugtet og ind- 
byrdes ogsaa noget afvigende løb. Trods dette svarer dog 
stribningen nogenlunde til skiktningen. Selve skiktfladerne 
ere temmelig rigt dækkede med blade af sølvhvid glimmer. 
Der er allerede ovenfor hentydet til, at der langs Refs- 
botns østlige side optræder en særlig afændring af glimmer- 
skiferen. Ved Hatvig dannes saaledes bergarten af en haard 
efter skikt- og dagfladerne stærkt brunlig oftest tyndlaget 
skifer. Grundmassen dannes af kvarts med noget hvidlig 
feltspath og en mørk mild glimmer. Denne sidste, der 
paa de noget buklede skikt- og dagflader optræder som et 
helt sammenhængende fag, antager her gjennem forvitring 
