166 Karl Pettersen. 
vere nogen sandsynlighed for, at skifermaterialet er udgaaet 
fra dioriten. Skiferen gjennemsættes i saa tilfælde ikke af 
dioriten, men maa da tvertimod vere yngre end denne. For- 
holdet mellem diorit og skifer i disses indbyrdes sammenstød 
synes ogsaa at kunne pege i denne retning. Dioriten op- 
træder saaledes aldrig, saavidt iagttaget, gangformig frem gjen- 
nem skiferens lagrækker, men altid i mere uregelmæssig for- 
mede partier. 
Dioriten er her paa flere steder i strøget langs den syd- 
lige side af Rippefjorden gjennem overgange knyttet til ser- 
pentinartede dannelser. I de højere liggende niveauer oven- 
for og indenfor Kagelv optræder saaledes forskjellige diori- 
tiske aasdrag eller rygge, der tildels gjennem lange retnin- 
ger stryge fra omkring N.V. til S.O. I disse sees dioriten 
hyppig at gaa over tilen ofte stærkt asbestartet udviklet ser- 
pentin (chrysotil), tildels med overdrag af grønlig talk. Her 
synes overgangsforholdet at skulle ligge klart for dagen. I 
nerheden heraf optræder et større drag, helt bygget af ser- 
pentinartet sten. Der kan vistnok være grund til at forud- 
sætte, at ogsaa denne her mere selvstændigt optrædende ser- 
pentin nærmest maa være at opfatte som et sekundært om- 
dannelsesprodukt efter en mere oprindelig diorit. 
De i strøgene om Komagfjord og Korsfjord optrædende, 
tildels kloritiske skifere med indlejninger af kalksten og 
magnesia-kalksten, staa oftere som det synes i petrografisk 
henseende de inden Balsfjordgruppen optrædende skiferdan- 
nelser nærmere end Dividalsgruppens. Da imidlertid skifer- 
dannelserne -om Komagfjord og Korsfjord ere knyttede til 
eller gjennemsatte af partier af lignende dioritisk sten, som 
den, der saa hyppig bryder frem inden Dividalsgruppen, an- 
tages der idetmindste foreløbig nærmest at være grund til at 
indordne ogsaa de her nævnte dannelser under Dividals- 
gruppen. 
De langs den sydlige side af Lerbotn optrædende lag- 
