Kongsberg Sølvværks Drift før og nu. 197 
hersket stor Frygt for, at udvide Driften paa Kongsberg, og 
det faste Arbeidsbeleg overskrider ikke 360 Mand. 
Planen for Driften er opgjort efter liden Maalestok og i en 
Tid, da Nationens økonomiske Evne var liden, Sølvets uregel- 
mæssige Optræden paa Gangene har været det Damokles 
Sværd, som stedse har hængt truende over Kongsberg Sølv- 
værk. Skulde det imidlertid vise sig, at Overskudet af 
Driften for en vesentlig Del skyldes Nutidens forbedrede 
Driftsmethoder, saa vilde dette være en Grund til med større 
Fortrøstning at tage flere Punkter paa det vidtstrakte Felt 
under Arbeide. 
Det kunde med dette Spergsmaal for Øie være værd at 
undersøge det Antal Gruber, som har været i Dritt, Arbeids- 
belægget, Gevinst og Tab til forskjellige Tider. 
— Den endnu i Drift værende Kongens Grube er Kongsberg 
Sølvværks Fundgrube. Fundet synes efter Beretningen at være 
skeet ved et Tilfælde, idet det angives at Gjætergutten Jakob 
Grosvald fra Sandsvær samt en Datter af Arne Werp fandt 
nogle glimrende Metalklumper, som de tog hjem med sig fra 
Sæteren. Christoffer Grosvald, Jakobs Fader, smeltede Sølvet, 
og solgte det til en Guldsmed. De hentede oftere Sølv fra 
Stedet og solgte det for billig Pris; men da Arne Werp ikke 
bar sig forsigtig ad, blev han mistænkt for Tyveri; han for- 
talte da Sammenhængen og paaviste Sølvaaren. Fundet skede 
i 1623, og ved Jubelfæsten i 1723 blev den 16de Juli 1623 
anseet for den Dag, Fundet blev gjort. 
Statholderen Jens Juel lod Stedet undersøge sandsynlig- 
vis ved de nylig indkaldte tyske Bergmænd paa Eker og 
ved det sølvholdige Blyværk ved Labrotoss. De fandt en 
fodbred Gang indeholdende »baade gedigen haard Sølv og 
anden Ertz« Foruden Christianus Qvartus eller Kongens 
Grube fandtes snart Herzog Friderich og Jungen Printzen 
Grube paa Overberget og Hertzog Ulrich paa Underberget. 
Kristian den 4de kom til Stedet i April 1624, og man var da 
