Kongsbergs Selvverks Drift fer og nu. 999 
maatte skyde til Driften paa Kongsberg, saa kan det i og 
for sig ikke forundre, at Staten var kjed af de evindelige 
Tilskud, — ikke mindre end over 4 Millioner Rigsdaler i 
hine 36 Aar — og at den indstillede Driften. Det laa efter 
hine langvarige Erfaringer vel nærmest at antage, at selve 
Sølvets uregelmæssige Forekomst paa Gangene, var den egen- 
lige Aarsag til de stadige Tab. Men strax efter 1814 kom 
der Udtalelser, der viser, at man allerede i hin Tid tilskrev 
ogsaa andre Omstændigheder end Fattigdom paa Sølv Aar- 
sagerne til det daarlige Resultat af Driften. 
Om Tilstanden ved Værket i Slutningen af forrige og i 
Begyndelsen af dette Aarhundrede findes der, efter 1814, Ud- 
talelser fra forskjellige Mænd, der havde god Anledning til 
at gjøre sig bekjendt med Forholdene. Medrette blev det 
ogsaå gjort gjældende, at der paa Kongsberg er udført Ar- 
beider, til Exempel ved Dambygninger og Vandledninger, der 
har beholdt sin Værdi, hvilket maa komme i Betragtning, 
naar Værkets Status fra hin Tid opgjøres. 
I en Forestilling til Storthinget af 12te Mai 1821 udtaler 
saaledes Direktør Baumann sig om Driften af Kongsberg 
Sølvværk og om Aarsagerne til de store Tilskud i tidligere 
Tid. Han anfører følgende: 
Gruberne ligger adspredte paa en Fjeldstrækning af 2 
Mil, og hver Grube maatte have sin egen Fordrings- og 
Pumpemaskine. Der maatte da for at skaffes Vand til Driften 
inddæmmes hele Dalfører med uhyre Stendamme, og Vandet 
ledes dels i minerede Ledninger, dels paa Mure flere Mil 
frem til Maskinerne, som skulde bruge dem. Dette er efter 
Baumann et Arbeide udført for Evigheden, hvis Lige neppe 
findes ved noget Bergværk i Europa, og som fuldført sikkert 
har kostet 1 Million gode Dalere. Denne Million bør trækkes 
fra Værkets Underballance, da Dammene og Vandledningerne 
kan benyttes uden andre Omkostninger end Vedligeholdelsen. 
Derhos har Værket maattet underholde Domstole, Bergamtet 
