Kongsbergs Selvverks Drift for og nu 233 
1815 udtalte sig med største Skarphed om den gamle Drift 
paa Kongsberg. Den siger: »Hvo, som med Opmerksomhed 
gjennemgaar Sølvværkets Historie finder alle de Vildfarelser 
begangne, som ved et Værks Bestyrelse ere mulige. Gru. 
bernes Tilstand røber paa mange Steder en uordentlig og 
ubjergmæssig Drift. Arbeidsleiet kan vel med Føie regnes 
blandt det dovneste og mest tyvagtige i den hele Flok af 
Landets Bjergmend, og i deres Hytter fandtes næsten altid 
Armod og Elendighed. Bestyrelsen selv var, formedelst dens 
Mangler, stedse ilde berygtet. Kabaler, Uredenhed, Herske- 
syge, Mangel paa praktisk Kundskab herskede idelig, indtil 
Værkets sidste Dage paa Kongsberg. Feies hertil de uhyre 
Summer, som ere begravne i dette Svælg, saa maa man vel 
spørge, om det var muligt, at Bestyrelsen i Privatmands 
Haand kunde være slettere, Fordelen mindre ?« 
Det første ordentlige Storthing bevilgede 12000 Spd. til Op- 
tagelse af Armen Grube og til Driften af Fredriks Stol. 
Efter det andet ordentlige Storthings Forhandlinger Juli 
1820 synes der at være foretaget Arbeider i-Juls Grube, og 
det hedder at efter Direktør Baumann vil Gruben med temmelig 
Vished lønne Omkostningerne. 
Efterat Armen Grube var lændset for Vand under Stoll- 
orten (fer Gjennemslaget), og da Arbeidet skulde begynde fra 
denne Side, fremkom en dræbende Stank. Der behøvedes 20 
Maaneder og kostbare Indretninger for at fordrive denne 
Stank. Kongens Grube maatte bebygges, fordi ingen Anfaring 
kunde ske gjennem den med Stank opfyldte Armen Grube. 
49 Mennesker blev i denne Tid udbragte som døde, men blev 
alle reddede. 
Kronprinds Fredriks Stol blev gjennemslaaet til Armen 
Grube 1822 om Sommeren. 
Den i 1821 nedsatte Kommitte for de offentlige Indret- 
ninger paa Kongsberg, Bergraad Collett, Jernværkseier Aall 
og Direktør Banmann bemærker: 
