Kongsbergs Sølvværks Drift for og nu. 253 
Skridt fra Skatten, som skal belønne hans anvendte Kraft. 
Dersom denne her opstillede Grundsats angaaende en Drifts- 
plan for Kongsbergs Sølvværk er rigtig, saa bliver et helt 
Antal Forhaabningspunkter at paavise, som dei der skulle 
tages i Drift, efterhaanden som den Arbeidsstyrke, der antages 
som passende, tillader. Da den Fordring, at Arbeidspunkterne 
maa ligge saaledes, at et ordnet Sammenhæng og en vis 
Helhed i Driften kan opnaaes, baade ei af yderste Vigtighed 
for Driften selv, og desuden synes aldeles vesentlig, naar 
Udkastet til Arbeidet skal fortjene Navn af en virkelig Plan, 
saa forudsættes, at Valget maa gaa ud paa et helt Feldt, og 
og ikke paa adspredte Punkter i forskjellige Feldter Ved 
Valget vil det altsaa komme an paa, hvilket Feldt der for- 
modes at indeholde mest Sølv; der vil dernæst ogsaa blive 
at tage Hensyn til de flere Omstændigheder, «som ere af en 
mere eller mindre væsentlig Indflydelse paa Arbeidets Frem- 
gang og paa Omkostningerne ved Vindingen af Sglvet.« 
Det Princip, der ligger til Grund for Driften paa Kongs- 
berg, er altsaa slig, at Værket efter Planen skal have 
Perioder, da det trænger Tilskud, og Perioder, da det giver 
Overskud, dog saaledes, at naar et endeligt Opgjør for en 
længere Aarrække kommer istand, saa skal der være Overskud. 
Det har nu i en Række af halvhundrede Aar stadig givet 
Overskud, hvilket som vi senere skal se, neppe ene og alene 
kan tilskrives Held, men forhaabentlig har sin Grund i større 
Indsigt, Redelighed, kraftigere Maskiner, stærkere Spræng- 
midler o. s, V. 
Kommissionen af 1833 siger udtrykkelig, at den eneste 
Vei, ad hvilken et nogenlunde stadigt Annuum og et jævnt 
Udbytte kan erholdes, er den, at bearbeide et meget stort 
Antal Forhaabningspunkter. Det vil med andre Ord sige, at 
en større Drift vil lønne sig, en liden er udsat for voldsomme 
Fluktuationer. I Kraft af dette Princip skulde man tro, at 
Kommissionen af 1833 havde foreslaaet, at et større og til- 
