260 Amund Helland. 
vandet, er et mærkværdigt Mindesmerke over det Fremsyn og 
den Udholdenhed, hvormed Bergbygningen allerede i tre Aar- 
hundreder er bleven tørt paa Harz. | 
Men det er klart. at forat en saadan Plan skal kunne 
gjennemføres paa rette Sted, det vil sige, forat Nytten af et 
saadant Arbeide skal staa i Forhold til Udgifterne, maa man 
staa foran Ertsleiesteder med en betydelig Udstrækning i Felt 
og paa Dybet. 
Det er desuden nødvendigt, at den lovlige Myndighed, 
under hvilke disse Arbeider udføres, er slig udrustet, .at de 
enkelte Eieres personlige Opfatning ikke kan sætte en uover- 
stigelig Hindring for Udførelsen af det samlede. Arbeide. 
Det har været Tilfælde paa Harz, og uden at alle disse 
Betingelser havde været forenet, er det sandsynligt, at deslige 
Arbeider ikke vilde kunne blive udført, at man ikke engang 
vilde have faldt paa den Tanke at udføre dem. 
I England derimod, hvor Initiativet, Foretagsomheden og — 
den personlige Energi sikkerligen er meget større end i Tysk- 
land, og hvor Kapital er rigelig tilstede, finder man kun svage 
Efterligninger af disse storartede Arbeider, endog i de mest 
blomstrende Bergværksdistrikter, hvis Produktion imidlertid 
er noget ganske andet end i lignende Distrikter i Tyskland. 
Denne mærkværdige Forskjel hidrører fra mangfoldige 
Aarsager. 
Paa den ene Side (i Tyskland) ser vi en vidtgaaende 
Deling af de ertstørende Distrikter; men disse mangfoldige 
Eiendomme, udstykket med Hensyn til Udbyttet, udnyttes 
underet af Ingeniører, der kun afhænger af Staten, og som 
har Magt til at udføre Projekter til det fælles bedste, saa som 
hine Stoller, med hvilke vi beskjæftiger os. 
Paa den anden Side ser vi i England, at Eiendomsretten 
under Jorden følger med Retten i Overfladen, og følgelig til- 
hører Gruberne de store Eiendomsbesiddere, der er intelligente 
nok til at indse Værdi af sine underjordiske Eiendomme og 
