Om seter eller strendlinjer i store høider over havet. 351 
sterremodstand, idet brebevegelsen gar over fra nedad bakke 
til opad bakke eller nedad en meget lengere og svagere 
skrånende heldning. Følgen må blive en større ophobning 
af sne indenfor underlagets høide-akse, indtil trykket igjen 
bringer ligevægt mod den øgede modstand. Bræskillet må 
komme til at ligge indenfor vandskillet. 
September 1885. 
Først efter at foranstående var trykt har jeg læst A. G. 
Høgboms »laktagelserörandeJemtlands glaciale geologi«akad. 
afhandl. 1885, hvori skuringsmærkernes retning vestover 
påvises til østenfor Storsjøn. Herved kommer den hos A. 
Frdmann (l. ce.) omtalte forekomst af glacialler i 750' høide 
ved Gesund ind i sete-regionen, og derved blir det marine 
trin nordenfor det store indsjøbelte undtagelsesfrit lavere end 
550’. — S. 30 heder det videre: »På nordsiden af det bratte 
fjeld Drommen (lidt i V. for Storsjøn) sees flere horisontale 
linjer i forskjellig høide. En af disse linjer, som ligger straks 
over skoggrænsen, er synlig i en strækning af flere kilometer 
undertiden dog afbrudt af ur. Seet fra dalen eller fra det 
tversoverfor liggende Vesterfjeld har linjen en skuffende lighed 
med de norske strandlinjer. Ved et flygtigt besøg under 
yderst ugunstigt veir fandt jeg denne linje nedenfor Drom- 
skaret fremtrædende som et plan med 10—15° heldning og 
12—20 skridts bredde. Fjeldvæggen lige over og under havde 
35° fald. Fast fjeld fandtes ikke i nærheden, men skrånin- 
gen bestod af grus og kvartsit-»skarfvor« Denne ter- 
rasse, som var den uden sammenligning bedst udviklede og 
længste, sees fortsat på østsiden af Drommen og Oviksfjel- 
dene med samme høide men længere syd nærmere fjeldets 
fod. Også på Vesterfjellet findes små antydninger til den, 
endskjønt det som mindre brat ikke er så skikket for dan- 
nelsen af slige terrasser. Muligens er også terrasserne om- 
