Svenske geologer om indsjøerne. 417 
Berettigelsen af en almindelig teori. 
For at en diskussion om sjaerne i sin almindelighed 
skal være berettiget, maa det forudsættes, at alle disse 
paa store nordlige — og sydlige — bredder optredende 
bekkener er dannelser af nogenlunde samme art, eller at 
krefter af samme art har veret virksomme ved deres dan- 
nelse. Hvis nemlig ikke saa var tilfældet, saa kan der ikke 
blive tale om nogen almindelig teori, og hver sjø maa be- 
tragtes for sig, og der bliver ligesaa mange spørgsmaal, som 
der er sjøer. | 
Fra den visseligen rigtige forudsætning om, at sjøerne 
i vore lande forklares ved en almindelig teori, synes ogsaa 
de svenske geologer fra først af at have gaaet ud; senere 
hen under diskussionen synes imidlertid denne forudsætning 
om, at kræfter af samme art har været virksomme til dan- 
nelsen af sjøerne, ikke at opretholdes af Dr. Nathorst, idet 
det heder*): 
»For at forebygge yderligere misforstaaelse skal jeg paa 
forhaand fremholde, at jeg aldrig har paastaaet eller kunnet 
paastaa, at alle vore sjøbækken skulde være dannede paa en 
og samme maade, men jeg antager, at her ligesom i andre 
lande paa ulige steder har kunnet været ulige kræfter virk- 
somme. De sjøbækkener, som jeg sigter til, er de, som ligger 
inden det mellemste og sydlige Sveriges azoiske bergarter, 
og blandt disse fornemmelig de smaa.« 
Skjønt det her ikke udtrykkelig er udtalt, at de sjøer, 
som ligger i det sydlige og mellemste Sverige, har en anden 
dannelse end sjøer i det nordlige Sverige, at de store sjøer 
er kommet til paa anden vis end de smaa, at de, som op- 
træder i de azoiske bergarter, er opkommet paa anden vis 
*) Bind V, pag. 50. Bind og pagina i de efterfølgende anmærkninger 
er refereret til de Geologiska Föreningens Förhandlingar. 
Arkiv for Mathematik og Naturv. 10 B. 
