Svenske geologer om indsjgerne. 421 
der engang har været bedækkede af store ismasser, som er 
rige paa sjeer og fjorde. Dette forhold er og saa paatageligt, 
at det vanskelig kan drages i tvivl, at jo ikke dannelsen af 
sjøbassinerne maa staa i en kausalsammenhang med glacial- 
tidens eiendommelige forhold. 
Forudsætningerne å diskussionen. 
Vi vil se, om de forudsætninger, hvorpaa diskussionen 
tildels hviler, er rigtige. E 
Dr. Nathorst bemærker*): »Efter Pumpelly er nu de fleste 
sjøer, som optage klippebassiner, opkomne derved, at forvit- 
ringsresterne er bortførte til et andet sted, og det er herved 
allerede et bemærkeisesværdigt faktum, at saavel Sverige som 
overhovedet alle lande, som er rige paa sjøer (for ei at fæste 
sig ved saadanne, som optager hulheder i løse jordlag) be- 
staar, som saa ofte fremholdt, af urformationens bergarter. 
Dette bliver efter den her omhandlede teori helt naturligt; 
disse lande har under lange geologiske tidsrum ligget hævet 
over havfladen og bør saaledes mest af alle vise den seku- 
lære forvitrings spor. 
Hvad der her anføres som et faktum, at saavel Sverige 
som overhovedet alle lande, som er rige paa sjøer, bestaar 
af urformationens bergarter, stemmer ikke med min erfaring. 
Island t. ex. er rig paa sjøer, Gunnlaugssons kart opviser 
et antal af 170, for ei at tale om alle fjordene, og Island er 
et meget ungt land, neppe ældre end den tertiære tid. 
Schweiz med de tilgrændsende lande, Norditalien, Baiern 
0. 8. v., er rig paa sjøer, der optager fordybninger i de mest 
forskjellige formationer, som ethvert geologisk kart viser. 
Men Alperne er ikke gamle, og sjøerne i Baiern til ex. op- 
træder endog i Nagelfluh. 
Her i Norge er sjøer almindelige i bergarter tilhørende 
*) Bind IV, pag. 288. 
