434 Amund Helland. 
Jeg vil foie nogen bemærkninger til de slutninger, som 
Dr. Nathorst her drager af sine observationer. 
Naar vi i og omkring Vettern finder paa mange øer og 
langs bredderne en lagdelt formation af samme eller lignende 
beskaffenhed paa de forskjellige steder, saa slutter vi, at disse 
af samme formation bestaaende øer og bredder engang 
har udgjort et sammenhængende hele, af hvilket øerne nu 
er rester eller ruiner. Det forekommer mig derfor, at Dr. Nat- 
horst har for det første godtgjort, at forsaavidt Vettern har 
existeret som et afsluttet bækken i den kambriske tid, saa 
var dette bækken blevet fyldt under Visingsøformationens 
dannelse, sandsynligvis før den siluriske tid. Selv om man 
altsaa kan paavise, at der før den siluriske tid har været et 
afsluttet bækken i den egn, hvor Vettern nu ligger, saa har 
man derved ingenlunde forklaret, hvorledes den nuværende 
vandfyldte Vettern er blevet til. At denne i sin nuværende 
form er postsilurisk, fremgaar jo allerede af Dr. Nathorsts 
kart, der viser, at den del af Vettern, som gaar ind til Mo- 
tala og Vadstena, danner bugter i kambrisk-siluriske for- 
mationer. Betydningen af, at Vetterns bugter gaar ind til 
Motala og Vadstena, har allerede Dr. Nathorst erkjendt, idet 
han siger, at disse bugter synes tilkomne senere. 
Dr. Nathorsts iagttagelser synes at styrke den mening, 
som Dr. Törnebohm har gjort gjældende, at ældgamle bæk- 
kener, som maatte have existeret, er blevne udfyldte. 
Mægtigheden af Visingsøformationen, hvor den er bedst 
udviklet, er efter Dr. Nathorst mindst 850 til 1000 fod, me- 
dens Vetterns maximumsdybde er 400 fod. Allerede dette 
synes mig at antyde, at det gamle bækken, som Dr. Nathorst 
forudsætter omkring Vettern, maa have været dobbelt saa 
dybt som det, vi nu kalder Vetter», og hans iagttagelser synes 
mig saaledes at godtgjøre, at forsaavidt som der, omtrent hvor 
Vettern nu ligger, i begyndelsen af den kambriske tid var et 
bækken, nogenlunde af Vetterns størrelse og mere end dobbelt 
