. INSTITUCIÓ CATALANA D' HISTORIA NATURAL 18 
ral s' encorva y'les flors se posan capbaixas. Pero no es pas: 
aixó lo més important, puig que moviments semblants d' in- 
flexió de les rames florals s' observan també en altres espe- 
cies, per exempie en 1. Helleborus fetidus L. y en la Euphor- 
ma Gharacias L. Lo particular del cas està en que l' antera, 
primitivament exírorsa (cara mirant 4 fora), s' ha d: obrir per 
medi d' un poro bessilar que, aleshores, se troba al punt més: 
alt, fent impossible la sortida del polen (úg. 1."). : 
xet DC a 
Perà salvar aqueixa dificultat y adelantantse é n' ella,. 
avóns que arribi el moment de la dehiscencia, comensa l' an- 
tera à girar entorn de'sa base, donant una mitja volta com- 
plerta, fins tornarse 4ntrorsa (fig. 2.'). En aquesta situació, 
el poro, avans Gassilar, es terminal, y el polen, sortint pe'l seu 
propi pes, cau sobre l' estigma. 
Aquest moviment de rotació de les enteres pera "passar d' 
extrorses ú introrses, sembla afavorit per dos apéndix en forma 
de banyetes que portan en llur base, els quals, obrant éú ma—. 
nera de molla, les obligan é girar de 180, dirigint envers 
l' interior de la flor la cara que avéns miraba é fora. 
Suposo que 'ls autors sols s" han fixat en la disposició de 
les anteres d' aquesta planta en l' época de llur dehiscencia, 
pera dir que s' obren per un porò terminal, puig que si bè es. 
cert que en aquell moment es fisiolòógicament terminal, es 
sempre mor/olòógicament bassilar, com pot comprobarse fàcil- 
ment examinant llur inserció dintre il capoll, quan encare 
son extrorsas. Tenim, donchs, en aquesta planta tan vulgar 
un exemple notabilíssim dels enginyosos medis de que 's val 
la Naturalesa pera assegurar la poòlinisació y, al propi temps, 
un error botànich, fill d' una observació deficient, consignat. 
en totes les obres fitogrífiques. 
Tarrassa, Febrer de 1904. 
