109 
COMUNICACIONS 
UN NOU METEORILT TROBAT A CATALUNYA, 
PER 
MossSEN NORBERT FONT Y SAGUÉ, PBRE. 
La cayguda ó trovalla de un meteorit es un dato de molta 
importancia que es celebrat sempre per les ciencies que tenen 
per objecte tant l'estudi dels astres en general com de la 
terra en particular, ja que per ell podém tenir coneixement de 
la natura dels astres diferents de la terra, y establir entre 
aquella y aquets comparacións, de les que 's dedueixen lló- 
giques consegiiencies que ilustren molt y molt sobre l' estat 
de les regions pregones del nostre globo y que, per altra part, 
tendeixen 4 confirmar el trascendental principi de unitat de 
plan en l' Univers. 
L' origen desconeguda dels meteorits els dóna encara mes 
importancia, car es difícilment acceptable la suposansa aven- 
turada dels qui els creyen foragitats per la activitat volcé— 
nica de la Terra ó de la Lluna. Un cos llensat de la Terra sols 
pot defugir la atracció nostra si te una velocitat al menys 
igual é ia velocitat parabólica, ó sía igual 4 la que tindría un 
cos que arribés ú la Terra procedent de l' infinit. Donchs be, 
aquesta velocitat de projecció (vora 12 Em. per segón), ni en el 
present ni en el passat es rahonablement concedible é la Terra, 
adhuc prescindint de la resistensa de la atmósfera. El cas de 
la Lluna no es pas gens mes planer, perque en primer lloch 
la gran densitat dels meteorits contrasta fortament ab la 
petita densitat de la Lluna, y en segón lloch, si be la feble 
gravitat superficial de la Lluna fa mes possible que un cos 
fuja de la seva atracció y assolint el puní neutre caiga dintre 
la esfera d' atracció terrania, no 's pot oblidar que segons la 
lógica mecànica, 4 menor densitat y menor gravitat deu co- 
rrespondre menos forsa projectiva. Actualment la ciencia mes 
aviat apar cercar el parentíu dels meteorits, decantantse vers 
