13 
superior inmediata, y, junt al Cairat, l' Eruca sativa LamY., 
que may l' havía vista baixar de la Segarra. 
Seguint voretjant per la falda del Montserrat, 1 Bliceiy del 
nota tot seguit l' aparició d' especies de la zona mitja, com l' 
Helianthemum hirtum Pers. y Lithospermum fruticosum L., 
que no penetran al Vallés, y als turons de l' altre banda, l' 
Hedysarum humile L. que, atravessant més amunt el Llobre- 
gat, s' enfila cap ú Sant Guim avensant fins prop de Lleyda. 
En el sorrench del riu forma ufanoses mates cubertes de 
flors l' 4lfanmna tinctoria Trausch., prop les fonts vegeta 'l 
Carez Mairii Coss. Germ. y pe'is singles s' hi trova, à voltes, 
la Reseda alba L. Com Costa y Vay. refereixen allíl' Arena- 
ria modesta Dufr., vareig buscarla ab el mateix interés y éxit 
negatiu d' altres vegades per diferents punts de la monta- 
nya. Comparada l' Arenaria de Montserrat, que s' exten per 
tot el Vallés y gran part del Pla de Bages, ab exemplars de l' 
A. modesta Dufr., cullits à Castellseràs per Loscos, à Segorbe 
y Sierra Mariala per Pau, y é la Junquera per Reuter, se 'n 
distingeix tot seguit pe "ls sèus sepals marcadament oG4usos. 
dQuina es, donchs, l' 4renaria de Montserrat2 Tots els 
autors catalans han cregut quí era la cominbricensis Brob, 
pero sembla que Pau sf inclina é l' admissió dela Loscosii 
Tex. Per una part dech dir que desconeixo la descripció de 
la planta de Loscos, pero comparat un exemplar d' aquesta 
procedent de Monreal del Campo ab la planta catalana, ape- 
nas se nota altre diferencia que 'l ser aquesta mes viscosa, 
diferencia que tal volta sia menys marcada en la planta viva. 
Al sortir de Monistrol, després de passat el Pont, vejerem 
dalt del single que s" dei sobre les últimes cases, l' A4s— 
phodelus albus VVilid., molt abundant, y la Coronilla mínima 
L., 8. australis Gr. et G., que s' exten cap ú Urgell y que 
Costa y jo mateix havía dogai per CO. montana Scop. Mes es- 
tudiada detingudament, s' observa que, si bè presenta 'ls.fo- 
liols majors que la mínima, tè les estípules superiors soldades 
y bi fides, no disjuntes, y els tronchs frutescents desde la base 
y macissos, en lloch de ser Zerbacis y /istulosos. I 
