41 
Com que aquesta explicació es molt possible que no sigui 
la vera, convé que 'ls aficionats catalàns, en obsequi al quals 
aquesta nota s' escriu en sa llengua, procurin donar é conei- 
xer las localitats en que trobin l' Heliz alonensis fins à poguer 
precisar exactament l' aria de dispersió, com se fa ab las es- 
pecies notables als paisos ahont abundan els aymants de la 
Historia Natural. 
Y verament es notable l' Heliz alonensis, no sols per esser 
un tipo d' un grupo nombrós d' Heliz que ú Espanya compta 
ab molts representants, sino també perque Heliz. alonensis es 
— molt antich sobre la terra, puig D. F. Cànovas (1) diu que la 
posseheix fóssil d' una marga calissa del miocé de Mazarrón y 
del Cabezo del Fraile, abdós localitats de la provincia de 
Murcia. 
Els noms vulgars de l' especie que íns ocupa son molt va- 
riats: 4 gran part d' Espanya ne diuhen serrano, à Cartain, en 
la provincia de Valencia, chona fina y vaquetes (Vilanova), à 
Cardó baguetes (Bofill) y ú Bràfim cagarrines (Bofill). A las 
de:nés localitats de Catalunya no te nom vulgar. 
Barcelona y juny de 1905. 
EXCURSIONISME BOTANICH 
PER EL DR. JOAN CADEVALL 
(Gontinuació) 
Sempre m' havía cridat l' atenció, desde 'l tren, el Linun 
su//ruticosum d' Urgell, per sa talla y la magnitut y abun.- 
dancia de sas hermosíssimes flors blanques, per qual motiu 
tenía veritable interés en estudiarlo. Recullit en aquesta ex— 
cursió y comparat ab el de Tarrassa, he pogut establir las de- 
gudes diferencies que fan del primer el tipo de l' especie lin- 
(1) Bofill, Serra de Cardó, in. But. d. l. Assoc, de excursións Catalans, 
núms. 139-144, 
