59 
Jacq. La monotonía d' aquella planicie s' interromp de tant 
en tant per algún mutilat Pinus uncinata Ram., destacant 
en mitj de l' herba pe 'ls magnífichs rams de flors blanques l' 
Arenaria querioides Pourr., que deu ocupar àú Catalunya 'l 
lloch que Costa y Vay. senyalen é l' 4 tetraquetra L. Un es— 
tudi comparatiu de la planta de Peguera ab tipos de Pefia- 
blanca y Sierra Nevada, corresponents é les varietats 8 py- 
renaica Y 1 granatensis Boiss. d' aquesta última especie y ab 
altres de l' 4. querioides Pourr. procedents de l' Escorial, son 
país clàssich, me revelà aquest error, que Pau ha confirmat en 
vista de la planta. 
Raro es que ni Costa que allí reculli l' 4. grandifiora All., 
ni Grau que trepitjà aquell lloch tantes vegades diguin res 
d' aquesta planta, com tampoch d' una altre prou interessant, 
l' Agrostis alpina Sceop., únicament citada per Comparió àé 
Costabona. Tambè 's trova allí ben abundant la Xelleria cris- 
tata Pers., ja citada per Costa aprop de Berga. 
Aquestes trovalles fetes aixís depressa y corrents, perque 
1 temps amenassava pluja, m' indicaren quí una exploració 
detinguda dels Rasos encara donaría mès d' una sorpresa. 
V y ÚLTIM 
Al día segiient de visitar els Rasos ens despedirem de la 
distingida familia Cardona, y pujant é la tartana seguirem 
carretera avall per la vora esquerra del riu Metge, fins arrivar 
óú La Baells, ahont prenguerem el tren que devia portarnos é 
Guardiola. Arrivats ú la Estació aprofitarem un moment pera 
examinar la confluencia dels rius Llobregat y Bastareny, sor— 
tint inmediatament pera Bagó, distant uns dos Em. de bona 
carretera. 
Escullida aquella població per centre de nostres excursions 
durant alguns dies, comensarem é recórrer les vores del Bas- 
tareny cullint sobre 'l cementiri l' Artemisia camphorata Vill., 
mòlt més abundant cap é la Pobla, la Lasiagrostis Calama- 
grostis LinE. y la Molinia caerulea Mònch, y poch més avall, 
