87 
que fos presa de sos enemichs, de segur que haguerem vist 
lo quadro representant lo sens fí d' animals de tota mena que 
saqueixen los frondesos boscos de las regións intertropicals, 
y aixó tal vegada mentres contemplaban sense cap mena de 
cuydado l' hipócrita animal que passejantse tot xano, xano, 
6 bèfent l' adormit espera que la presa se li atansi pera d' un 
bot saltarli 4 sobre, clavarli las unglas y escanyarla d' una 
— mossegada. 
Veus'aquí, à mon judici, la causa principal del fracés ob- 
tingut en los ensaigs d' aclimatació que vareig fer. 
e 
NOTA SOBRE LA PRESÈNCIA DE LA EPIDOTA 
EN EL TIBIDABO 
PER D. N. FoNrT Y SAGUÉ, PBRE- 
El proper macís del Tibidabo ens es ja prou conegut pe "ls 
importants minerals y roques que conté d' orígen metamór- 
fich la major part. A nf els ja citats ú n' aquestes mateixes 
planes ens hi cal afegir avuy la Epidota, que fs trova en rela- 
tiva abundancia, encar que en fibres de petit tamany y color 
desde un vert clar ú un vert quasi negre, en la regió compre- 
sa desde la vía del Funicular y 'l Manicomi de Nova Bethlem, 
qu es precisament hont el metamorfisme 's presenta més ca— 
racterisat ab els potents filóns de Granpatita ab hermosos gra- 
nats cristallisats, y 'ls no menys importants de Anfibolita. 
Abdúes roques formen una potenta capa denticular entre les 
pissarres macliferes. La Epideta 's troba en primer lloch en la 
fara de la formació, formant la Anfibolita verda barrejada ab 
gran cantitat de quars, quí es com se troba en la pedrera de 
més amunt de Bellesguart, prop del fons del torrent de Beth- 
lém. 
Més amunt la Anfibolita no es de Epidota, sino de Horn- 
