ds 
INSTITUCIÓ CATALANA D'HISTORIA NATURAL 39 
Nous nous proposons de poursuivre cette étude par l'anatomie 
comparée des organes de ces deux formes, lorsque nous dispose- 
rons de Montserratensis vivante et surtout de nos instruments de 
— travail qui ne sont pas à notre disposition en ce moment. 
Barcelona Avril 1907. 
E. THIEUX, Ing. 
Barcelona: Obispo, 3, 8. 
Marseille: Bd. Longehamp, 87, 
CONTRIBUCIÓ À LA ZOOLOGÍA PASSIONAL 
HISTORIA D'UNA GATA Y UNA RATA 
cQuí, avuy día que tot s' analisa y discuteix, al veurer un qua- 
dro ó esculptura representant lo Latium, no li venen ganes de riu- 
rerse de la tradició del antich poble romà, perpetuada per Tito 
Livio, sobre la ecría de Rómulo y Remo per una llopa2 Aquella 
tradició podrà ser tot lo falsa que 's vulgui, pero jo contaré una 
historia verídica, que he presenciat y que puch comprobar per 
medi de fotografies à qui posés reparos. 
Erem à primers de Agost de 1887 quan una noya del poble de 
Teyà anomenada Carmeta Homs y Sabatés va trobar prop de sa 
casa un niu de rates de tanca (mus rattus), en lo que hi havia set ra- 
tetes, nascudes de tants pochs dies que encara tenien los ulls tancats. 
Dita noya agafà lo niu y se l'emportà ab lo intent de donar les 
ratetes à una gata que hi havía à casa seva. Aquesta gata feya tres 
ó quatre dies que havía gatinat, Y, com es costúm en lo poble, se l'hi 
havían matat tots los gatets dexantnhi sols un à fi y efecte de que 
pogués eriarlo ab mes facilitat. Al. donar la primera rateta à la 
gata, aquesta l' agafà y se l emportà, tornant al cap d' una estona: 
à les hores se li donéú una segona rateta que també se n' emportó 
pera tornar de nou à buscar la tercera, que feu lo camí de les dues 
primeres. La gata ja no va tornar més. AXóÓ passava à hora de 
esmorsar. A la de dinar, la noya va pujar dalt y ab gran sorpresa 
va veure la gata ficada dintre lo cove ahont hi tenía lo jàs, ab lo 
