14 
Ocupa els darrers folis un capitol molt interessant titulat: eSe- 
guexense alguns senyals del temps y mudances, y alguns senyals 
de pluja, vents, serenitat, tempestats, trons, calabruxa, llamps y 
llampechs, trets de molt doctors.2 Es una transeripció de les dife- 
rentes creencies sobre aquets fenomens meteorológichs de diversos 
autors, especialment Beda, Aristotil, Tolomeu, etc. 
En el darrer foli porta eLas Firas més principals de Catalunya: 
y acaba: I 
cFonch estampat lo present Lunari en la noble y leal ciutat de 
Barcelona en casa de Jaume Cendrat Any de la nativitat de nostre 
Senyor Deu Jesu Christ MDLXX XIII.2 
Be coneix que aquesta obra de Alemany tingué una gran acep- 
tació pel gran nombre d' edicions que 's feren en català y en cas- 
tellà, una d' aquestes impresa en 15985 porta aquet titol: eReportorio 
de los tiempos. Conpuesto por Juan Aleman, Doctor en Medicina. 
Contiene las Conjunciones, Oposiciones y Quartos o Quintos de la 
Luna hasta el aio de mil y seyscientos y dtez. Va atadido un juyzio 
Astronómico perpetuo. Agora nuevamente corregido y emendado, de 
los diez dias por el Doctor en Artes y Medicina Victorian Zarago- 
zamo de la Puebla de Aborton. Toledo 1595 por Juan Ruie.o 
Com en els sigles passats, trobém en aquest qui s' axeca contra 
les exageracions de la astrología judiciaria. El Dr. Tomàs Roca, 
fill de Tarragona y metge del Almirant de Castella en Frederich 
Enriquez de Cabrera, emprengué una ferma campanya contra les 
" afatuidades de la Astrologia,o com ell deya, publicant follets y 
propagant en públiques discusions els principis certs de la ciencia. 
Son obres seues: eMira prognosticatio anni 1522.o 
a Utilis compilatio terminarum Astrologie cum regulis phisico 
practicanti utilibus in eahibitione medicinarum et phleotomia exce- 
quenda. 
e Epistola contra mecromanticos, ubi de ortu scientiarum inci- 
denter. 2 
cEpistola ad Ferdinandum de Concixa Cesaris Cancellarium 
supremum.o 
Dos altres autors sonen en aquest sigle com 4 astrolechs, En Ge- 
roni Girau de Tarragona qui fou nomenat geógraf del emperador 
Carles I, y en Lluis Joan de Vileta, catedràtich de filosofia de la 
Universitat de Barcelona qui publicà alguns tractats de meteorolo- 
gia que no havém vist. 
