a Uses 
Er man uheldig ved at soge Sammenligningsmateriale i Karl den Stores gamle Lande, er det ikke bedre, naar man 
i England vil sporge efter Vaaben fra Offas’ eller Egberhts Dage, fra Alfreds trofaste Krigere eller fra Kong Knuts veludrustede 
Thingmannaliö. 
Men Vikingerne drog ogsaa i Austrveg og videre gjennem Rusland, stundom maaske lige til Miklagard. 
Derfra kan Ulfberhtklingerne ikke være, men de damascerede Klinger? 
Rundtom i Norden opgraves jevnligen Myntfund og Sølvskatte, der beviser, at Nordboerne i Vikingetiden har havt 
betydelige Forbindelser med Vestasiens Arabere, og Araberne havde igjen Handel med Østerlandene der til alle Tider har 
overtruffet Europa i Forarbeidelsen af alle Slags blanke Vaaben. 
Det kan derfor vistnok ikke være overflødigt at man til fuld Udredning saavel af Ulf berhtklingernes, saavelsom de 
øvrige Vikingesværds sandsynlige Oprindelse, søger at vinde et Overblik over Vaabentilvirkningen i Europas vigtigste Lande 
under Vikingetidens Aarhundreder, ligesom at man forud for denne Undersøgelse gransker de forskjellige Kilder, der kan give 
Oplysning om Nordboernes egen Kunstfærdighed i den omhandlede Tid. 
Samtidigt med Udbredelsen af de første Jernredskaber over Norges Land fulgte ogsaa Kjendskabet til Raamaterialets 
Udsmeltning og Bearbeidelse. Hidtil har imidlertid Fundene selv kun givet sparsomme Oplysninger om den indenlandske Jern- 
industri i Oldtiden. I Grave fra Jernalderens første Aarhundreder med Ligbrand ere Jernsager som Regel baade faa og smaa. 
Forskjellige senere Krigergrave, ligeledes med brændte Ben, har indeholdt smukke Vaaben, men af bevislig fremmed Oprindelse, 
og i de fra den ældre Jernalders Slutning undersøgte store Gravkammere, oftest med ubrændte Lig, har næsten alle Jernsager 
vist sig saa medtagne, at de kun undtagelsesvis har muliggjort sammenlignende Undersøgelser. Almindelige Haandværksredskaber 
og Brugsgjenstande forekommer sjelden eller aldrig i den ældre Jernalders Grave, og ihvorvel der i Gravhauger af hoi Ælde er 
paatruffet Slagg og andre tydelige Beviser paa Malmsmeltning, kjendes neppe bevarede Smederedskaber af noget Slags fra hele 
den ældre Jernalder her i Landet. 
Som en liden tilfældig indirekte Belysning af Smelte- og Smedekunsten i Nordens ældre Jernalder kan maaske an- 
føres, at Fyrstaal, der i Vikingefundene ere almindelig forekommende, før den Tid synes at have været ubekjendte, idet 
Stykker af Svovelkis og Kvarts sees at have erstattet det sandsynligvis sjeldne eller manglende Staal. 
Den Jernværksdrift, der især i forrige Aarhundrede havde saa stor Betydning for vort Land, er uden al Forbindelse 
med Oldtidens Jerntilvirkning. Ligetil sidste Halvdel af XVIde Aarhundrede var man endog ukjendt med de norske Fjeldes Rig- 
dom paa Jern, følgelig ogsaa med Kunsten at nyttiggjøre den Slags Malm. Fra Jernalderens første Begyndelse og lige ned til 
Reformationstiden var Myrmalm her i Landet det eneste kjendte og anvendte Raamateriale. I Nutidens Masovne anvendes 
udelukkende Bjergmalm, og Varmegraden er tilstrækkelig til at Malmen bringes i flydende Tilstand, saaledes at Smeltningen kan 
foregaa uafbrudt. Det udsmeltede Jern drypper ned paa Ovnens Bund og løber derfra ud som en Strøm, naar Ovnshullet 
aabnes. Dette vor Tids Støbejern er sprødt og lader sig ikke forme ved Hammeren, forinden det ved ny Behandling — Frisk- 
- ningsproces (Puddling eller Konvertering), er forvandlet til Støbejern. 
Men som bemærket, baade Støbejernet og denne dobbelte Behandling var ukjendt 1 Oldtiden. I Lighed med, hvad 
der foregaar hos de fleste primitive Folkeslag, og som har faaet sit typiske Udslag i Pyrenæernes »katalanske« Methode, brugte 
vore gamle Myrmalmsmeltere smaa og primitive Ovne, hvor Myrmalmen efter at være røstet og knust, blandedes sammen med 
et passende Kvantum tør Ved eller helst gode Trækul; man kunde derved aldrig endogsaa tilnærmelsesvis opnaa den høie 
Varmegrad, som er nødvendig for at gjøre Malmen flydende. Heden blev aldrig stærkere end til at lade Malmen i deiglignende 
Tilstand samles til en Klump paa Ovnens Bund. Denne Klump eller, som den sædvanligvis kaldes, Luppe bestod gjerne af 
urent med Slagger og Kul blandet Smedejern med staalholdige Udkanter, der vistnok lod sig forme til enkelte grove Gjen- 
stande, men maatte for at blive sveitsbart og anvendelig til almindeligt Brug endnu bearbeides, glødes, parteres og udhamres. 
Det saaledes udvundne Raaemne var gjerne seigt og blødt, det lod sig forholdsvis let tildanne under Hammeren og passede 
derfor godt for Oldtidens hverdagslige Behov. Heie denne hjemlige »katalanske« Proces synes i hoi Grad at ligne den, som 
staar beskrevet fra Uregga i Stanley's Bog: Igjennem det mørke Fastland (II, S. 127 af den norske Oversættelse). 
Den moderne Grubedrift er betinget af Masseproduction, Handel og Export. Tilvirkningen af Myrmalm var derimod 
væsentlig beregnet paa at tilfredsstille det tilfældige lokale Forbrug, og kunde i ethvert Tilfælde tillæmpes efter de smaa Forhold, 
der visselig i hoi Grad gjorde sig gjældende i Norden under Oldtidens patriarkalske Livsvilkaar. Idetmindste ligetil den Tid, da 
Vikingetogene blev en Erhvervskilde eller, om man saa kan sige, en Næringsvei, var de norske Bønder væsentlig henviste til 
at leve af sine Gaarde; mange Vikinger vendte ogsaa hjem og nød som Fredens Mænd Frugterne af sine Bedrifter. Paa hver 
Gaard blev lige til det sidste for det meste forarbeidet alle til det daglige Liv og til Driften nødvendige Brugsgjenstande. 
