82 ORMSLÅR. 
ma fördom finner man i några trakter i Sverige rö- 
rande denna och dess samslägtinge Sandödlan. 
2:dra Familien") Ormslår (Ophiosauri). 
Med de kännetecken som i allmänhet tillhöra Öd- 
lorna (Sauri sid. 8) förena de följande för dem egna: 
Kroppen långssträckt ormlik, ofvan och under täckt med 
glatta fjäll samt försedd med korta eller inga fötter. 
Ormslå-Slägtet (Anguis Lin). 
Kroppen långsträckt cylinderformig, trubbig, utan 
fötter, betäckt med små, släta, ofvan och under nä- 
stan likdana fjäll; ögonlocken fullständiga; Öronen ut- 
vändigt nästan osynliga, (emedan trumhinnan är täckt 
med fjäll); hjessan belagd med större plåtar. 
Anmärkning: De Amfibier, som höra till detta slägte, 
hafva i det yttre och vid ett flygtigt betraktande en större 
likhet med Ormarna än medOdlorna, och skulle derefter 
snaråre räknas till Ophidier än Saurer. Men betrakta vi 
dem något närmare, så finna vi att de hafva långt flera 
charakterer af de sednare än af de förra. De tillhöra en 
egen grupp bland Saurerna, som utgör ett slags öfvergång 
från Ödlorna till Ormarna, men som dock alltid står när- 
mast de förra. Från slägtet Scincus, som mest liknar 
slägtet Lacerta, har, liksom detta, fyra fötter försedde 
hvardera med fem tår, väpnade med spetsiga klor, (Se Bo- 
NAPARTES Fauna Italica Fasc. XIV: Scinc. ocellatus) gifves 
en oafbruten kedja af former ända till vår ifrågavarande 
Anguis. Redan hos Scincus äro benen kortare och sva- 
gare än hos Lacerta och begge paren äro längre åtskilda, 
hvilket kommer deraf att kroppen är mer långssträckt. 
Detta förhållande tilltager mer hos slägtet Chalcides och 
ännu mer hos slägtet Seps, som har kroppen helt ormlik, 
benen ytterst små och försedda blott med 3 rudimentära 
klor (Seps chalcides BonwaArArtEs Fauna Ital. p. a. st.). 
Hos Pseudopus MERR. hafva framfötterna helt och hållet i 
det yttre försvunnit och finnas blott i ett rudimentärt skick 
under huden ; efter bakre extremiteterna finnas endast helt 
+) Jemf. sid. 14. 
